750 



SVAKT IBIS. IBIS FALCINELLUS. 



3:dje året blir halsen naken. I magen funnos isynnerhet skalbaggar, mest 

 sådana som leva i träck. Unga uppfödda bliva lätt tama: de förtära ogerna 

 Ödlor och Grodor, E. Vierthaler. Kommer norr ifrån i dec., finnes alla 

 årstider vid kusten av O. tropiska Afrika, der han söker sin föda på havs- 

 stranden vid lågt vatten. Dess kött är mycket smakligt. Bor nu, enligt 

 A. Brehm, i trakterna av Nilens källor till Chartum. Förtär Gräshoppor, 

 skalbaggar, stundom små ormar. Jagas icke i Sudan. — I Sakahra-pyramiden 

 funnos tusental Ibismumier i urnor eller i högar, hvilka dock skola vara 

 Ihis falcinellus. 



Janschof eller Janschuf hos Moses synes vara Ibis, eqöj- 

 ligen både den svarta och den hvita. Moses kände utan tvivel 

 från Egypten bådadera, men icke att endast den svarta fans i 

 det förlovade landet. Fogeln förklarades oren. 



Hos HoMEROS heter det: 



Sömnens gudinna sig satte i högsta tallen på Ida, 

 Mellan grenarnas barr hon noga gömde sig undan, 

 Lik den skrikande fogeln, hvilken finnes på bergen, 

 Chalkis kallad av gudar, men av menskor Kymindis. 



Ibis sätter sig i träd, om ock ej uppåt bergen. För att be- 

 teckna beskaffenheten av fogelns läte användes här ett ord, som 

 har så mångfaldig betydelse, att derav icke kan slutas något. 

 Man har även trott, att här menades en Uggla. Oegentligt skulle 

 det dock vara att likna sömnens gudinna vid en fogel, som just 

 är vaken om natten. Namnet häntyder på kopparens färg, så- 

 lunda på Ihis falcinellus, 



Herodotos säger på tal om djur i Egypten, att den, som 

 dödade ett heligt djur med vilja, skulle lida dödsstraff; skedde 

 det av oförakt, skulle presterna bestämma straffet. Men hade 

 någon dödat en Ibis eller en Hök, skulle han i alla händelser 

 utan nåd dö. H 65. 



Efter döden föres Ibis till Hermopolis (vid Nilen 27f°n.br.). 

 n 67. 



Herodotos begav sig till staden Buto i Arabien för att taga 

 kännedom om de 'flygande ormarna', nepl roju TTzepojzcju öcpicov, Der 

 såg han ormben och kotor i otalig mängd. Der funnos nemligen 

 högar av kotor, större och mindre. Det berättas, att de flygande 

 ormarna i början av våren flyga från Arabien åt Egypten, men 

 att Ibisarna möta dem vid gränsen, hindra dem att inkomma i 

 landet och döda dem. För den skull, säga araberna, skattas också 

 Ibis hos egypterna så högt, och egypterna medgiva även, att 

 de derför ära fogeln. 



'Ibis har följande utseende. Han är alldeles svart, har ben som 

 en Trana; huvud med krökt näbb; storlek som en krex [hvilken 

 fogel nu anses vara Ängsknarren, Gallinula crex, men denna 

 är betydligt mindre]. Det är den svarta Ibis, som är fiende till 

 ormar. De åter, som springa menniskorna omkring benen (det 

 finnes nemligen 2 slags Ibis), äro nakna på huvudet och hela 

 halsen; hava hvita fjädrar, undantagandes huvudet och nacken 

 samt vingspetsarna och bakdelen, som äro svarta. Ben och näbb 

 äro som hos den svarta. Den nämnda ormen har utseende som 

 vattenormen; har inga fjädrar, utan vingarna likna mest Fläder- 

 mössens.' II 26. 



?]air^ ri^it?, Seraf meofef, hos Esaias 14: 29; 30: 6, översättes med 

 'flygande orm' av O dm ann m. fl. 



Aristoteles säger: Egypterna åtskilja två slags Ibis, dels 

 hvita, dels svarta; de hvita finnas icke vid Pelusium [vid den 

 östligaste grenen av Delta, nära Suez], men annars i hela Egyp- 

 ten; de svarta tvärtom endast i Pelusium, men fÖr övrigt icke i 

 Egypten. Ibis förtär en del Gräshoppor. — Det är troligt, att man 

 i magen hos någon Ibis funnit lemningar av en ormunge och 

 vingar av Gräshoppor, och att sagan om de flygande ormarna 

 härleder sig derifrån. 



