HYDROCHARTS MORSUS RANAE L. 41 



Langs bredden optraatte større og mindre ansamlinger av: 



Alisma Plantago Comarum palustre 



Saggittaria sagittifolia Lythrum salicaria 



Glyceria fluitans Cicuta virosa 



Galla palustris Lysimachia vulgaris 



Carex rostrata Naumhurgia thyrsiflora 



Ranunculus Flammula Equisetum limosum 



Langs de smale flytebroer var planteveksten temmelig rotet. 

 Her saaes bl. a. : Carex filiformis, C leporina, C. stellulata, 

 C. irrigua og G. dioica, Rhynchospora alba, Agrostis stoloni- 

 fera, Galtha palustris. Ranunculus reptans, Drosera rotun- 

 difolia og D. intermedia, Lycopus europæus^ Pedicularis 

 palustris o. fl. Ogsaa Myrica Gale og Alnus glutinosa var tem- 

 melig almindelige paa begge sider. Paa grund av kulturpaa- 

 virkningen var plantesamfundene meget ufuldkomment utviklet 

 og vanskelige at avgrænse. Kanalens omgivelser utgjøres av 

 trivielle granskoger og smaa myrer med Garices, Oxycoccus, 

 Andromeda polifolia og vakre Sphagna (S. papillosum, S. 

 medium o. s. v.) samt litt furu. 



Otteidkanalen er i sammenligning med Stora Le meget rikere 

 paa vandplanter av eutrafent type. Kun ved selve Olteid, paa 

 det sted hvor tømmeret trækkes iland fra Stora Le og op paa skraa- 

 planet, finder man noget tilsvarende. Her vokser ganske lokalt 

 omtrent de samme arter som ovenfor er opført for Otteidkanalen, 

 desuten Typha latifoUa, Iris Pseudacorus o. fl. Paa dette sted 

 fandtes ogsaa en del eksemplarer av Hydrocharis, som vi ellers 

 ikke bemerket i Stora Le, hverken nord ved Engsviken eller 

 sydover ved Omvik og Funken. Stora Le syntes med sine stenete 

 bredder (grund Ejeldsbergarter) at danne en meget daarlig og 

 næringsfattig bund for vandplanter i det hele tat, ialfald paa 

 norsk side av grænsen. 



I Sverige har Hydrocharis en vid utbredelse helt op i 

 Norrland. Den angives for de svenske landskaper som grænser 



