JOH. DYRING. 



4. Naturlig beskaffenhet. Geologi. I hense- 

 ende til sin beskaffenhet^ faller området i to naturlige deler som 

 dog ikke er skarpt adskilt. Den nordlige del er et bergfullt ås- 

 land, som ved Drammensfjorden og den brede fruktbare Sande- 

 dal opdeles i tre partier. Lengst mot ø utbrer sig det klippefulle 

 Hurumland, som i Gleinåsen og Knivs fjellet hever sig til 

 en høide av henholdsvis 330 m. og 252 m. Særlig på østsiden er 

 dette strøk ofte vilt og forrevent med tildels bratt utstyrtende 

 fjell; i v mot Drammensfjorden er landet ialfall tildels noget 

 jevnere og mere bebygget. På den annen side av Drammens- 

 fjorden inntil Sandedalen følger deretter skogåsene i Strømm 

 og den østlige del av Sande. Disse som er noget høiere enn 

 foregående, som de tildels ligner i utseende, stiger til en 

 høide av henimot 400 m., i Baus tenås, Røisås m. fl. Endelig 

 hever sig i Sandes vestlige del, Hof og den del av Sandsvær 

 som ligger østenfor Lågen, som en slags fortsettelse av Skrim- 

 fjellene på elvens vestside, utstrakte åstrakter som i Skiberg- 

 fjell hever sig til en høide av 631 m., i Sletås, Vittingen 

 m. fl. til en noget mindre høide, og som altså utgjør distriktels 

 høieste del. — Syd for alle disse åsstrekninger som mest er dekket 

 av skog og i regelen kun bebygget langs kysten, i de ofte små 

 daler eller langs sjøer og vassdrag, utbrer sig områdets annen 

 del, et fruktbart og vel befolket lavland som utgjør den nordlige 

 del av Vestfolds utstrakte, rike slettebygder. Disse deler av 

 området er dog som regel ikke nogen ensformig jevn flate, men 

 er, fornemlig mot n., opfylt av lave, temmelig parallelle, 



Coronilla emerus L. m. fl. langs Langesundsbukten, Bumex hydro- 

 lapathum Huds. på Listerhalvøen, Sarothamnus scoparms (L) Wimm. 

 især talirik på Dalenes åpne kyst, Serratula tindoria L ved Ogne- 

 bukten på Jæren. Forekomsten ved Langesundsbukten skyldes antage- 

 ligvis de mange skibsforlis på de beryktede Rakkebåer i buktens øst- 

 lige del, hvorfra frø med den stadig vestgående strom kan være ført 

 mot og langs efter kysten. Muligens skyldes de andre forekomster 

 samme årsak. 

 1 A. Helland. Jarlsberg og Larvik amt. 



