12 N. WILLE 



nok sterkt indblandet med Høilandsbjerk, Graa- og Svartor, Selje, 

 Viburnwm Opulus og paa rigtig fugtige Steder flere Vidjearter 

 og Bhamnus Frangula. Hvad som særlig var af Interesse i 

 denne skyggefulde Skogstrækning var imidlertid en stor Mængde 

 Exemplarer af Barlind {Taxus baccata), som paa denne af- 

 sidesliggende Lokalitet har faaet være ifred for Menneskenes 

 Efterstræbelser. 



Vi maalte Tykkelsen af en Barlindstamme, den knappe Tid 

 tillod os ikke at undersøge, om det var den største, og ialfald 

 saaes mange, der var omtrent lige store. Den maalte et Om- 

 fang ved Roten af 1,65 m., i Brysthøide 1,47 m. 



To nærstaaende, kjæmpemæssige Seljer maaltes ogsaa, de 

 hadde et Omfang 



Nr. 1 ved Roten 1,75 m. i Brysthøide 1,47 m. 

 „ 2 -„- 3,81 „ -„- 2,26 „ 



Skogen er vistnok ikke helt Urskog, da der her og der viser 

 sig Spor efter tidligere Hugst, men at dette er meget længe siden, 

 fremgaar af de talrige omblæste store Trær, der er faldne af 

 Alderdom og giver denne Strækning delvis et Udseende, som 

 ikke saa hdet paaminder om en Urskog. 



Blandt Undervegetationen fandtes her af Bregner Blechnum 

 Spicant, Athyrium Filix femina, Pteridium aquilinum og de 

 paa saadanne Lokaliteter almindehg Polypodium- Arier, samt 

 Lycopodium annotinum. Af mindre almindelige Urter som fore- 

 kommer her, kan nævnes: Actæa spicata, Asperula odorata, 

 Dentaria bulbifera, Convallaria verticillata, og den subalpine 

 Mulgediwm alpinum. 



Paa enkelte Steder i Fordypninger holdt Granskogen paa at 

 forsumpes, idet der dannet sig større Partier af Sphagnumtuer, 

 som syntes at trives saa vel, at de nok med Tiden vil udvikle 

 sig til smaa Torvmyrer. Kjærramyra paa Østsiden af Naturparken, 

 er i Hovedsagen en stor Græsmyr, som gjennemskjæres af en 

 liden Bæk. Her tindes da selvfølgelig den almindelige Vegetation 

 af Sump- og Vandplanter, saasom Salix-Arter, Myrica Gale, 



