ROLF NORDHAGEN. 



Før man f. eks. tar fat paa hvad Rubel kalder rumpro- 

 hlemet, altsaa spørsmaalet om de enkelte samfundstypers utbre- 

 delse paa jorden, maa jo disse være kjendt og beskrevet; de 

 maa være begrepsmæssig utformet og karakteriseret, fixerte en- 

 heter, med bestemte kjendetegn. Rubel sier ogsaa dette: „Um 

 das Raumproblem der Pflanzengesellschaften zu studieren, muss 

 fnan die Pßanzengesellschaften selber kennen lernen,^ ihre 

 floristische Zusammensetzung, die Mengenverhältnisse der ein- 

 zelnen Bestandteile, die grössere oder kleinere Konstanz mit der 

 sich ein Bestandteil in der Gesellschaft vorfindet, ferner ob er 

 nur in dieser oder auch in anderen Gesellschaften vorkommt, 

 ob er also mehr oder weniger charakteristisch für sie ist. Man 

 verfolgt nun diese Gesellschaft durch alle Länder um ihre Ver- 

 breitung herauszufinden" (1. c. p. 646). 



Men hvad er saa aarsaken til at den rene vegetationsfysio- 

 grafi ingen speciel pläds finder i Rubels inddeling av „synøkolo- 



gien 



«9 



Til en begyndelse præciserer Rubel hvad han forstaar ved 

 geohotanïk, nemlig læren om planternes forhold til omver- 

 denen (1. c. p. 642). Plantesystematiken, der behandler plan- 

 terne som saadanne, falder da selvfølgehg utenfor geobotani- 

 ken, og dog bygger den sidste paa den første. 



Paa samme maate vil kanske ogsaa den videnskapsgren 

 der behandler vegetationen som saadan, allsaa den rent fysio- 

 grafisk-deskriptive plantesamfundsforskning, konsekvent maatle 

 skyves utenfor geobotanikens egentlige ramme? 



Imidlertid er dette vistnok ikke Rubels mening. Hans 

 fremgangsmaate blir lettere forstaaelig naar den sees mot hans 

 egne uttalelser som bakgrund. Han sier nemlig: „Behandelt man 

 die Pflanzengesellschaften, so kan man sie nicht von ihrer 

 Ursache, dem Standort, trennen^. Der Standort erzeugt die 

 Pflanzengesellschaft. Im Begriff der Pflanzengesellschaft liegt 



^ Uthævet her. 



