36 ROLF NORDHAGEN. 



tiver som jeg selv har anvendt ovenfor (i utvidet skikkelse), 

 absolut som det bedste og mest oversigtlige. 



I det følgende vil betegnelserne „plantesociologi" og „syn- 

 økologi" bli anvendt i den betydning som ovenfor nøiere er 

 præciseret. 



III. Om plantesociologiens utgangsmateriale. 



A. Den grundlæggende enhet. 



I plantesystematiken er utgangspunktet umiddelbart git. 

 Der er her ingen tvil om hvad man skal gaa ut ifra, hvor man 

 skal begynde, I plantesociologien derimot er det ikke altid saa- 

 ledes. Vi maa her i almindelighet foreta et skjøn, vi maa 

 vælge og vrake. Ute i naturen iagttar vi vistnok stadig væk 

 at planterne optrær sammen. Vi kunde her bruke det nøitrale 

 ord planteaggregat for simpelthen at uttrykke dette at der er 

 flere, mange, paa den bestemte flæk av jordoverflaten som vi 

 betragter. Men det er slet ikke hvilketsomhelst av disse plante- 

 aggregater vi gaar ut ifra i sociologien. Vi stiller bestemte krav 

 til det. 



Raunkiær er saavidt jeg vet den eneste som hittil nøiere 

 har præciseret hvad han forstaar ved „formationslærens mindste 

 enhet", og som har forsøkt at gi denne en mere dyptgaaende 

 karakteristik. 



Naar man færdes ute i naturen er det ofte meget iøinefal- 

 dende hvordan en bestemt vegetationsklædt flæk ser ensartet 

 ut, og staar mere eller mindre skarpt avgrænset fra omgivel- 

 serne. Andre ganger er helheten ikke saa distinkt, grænserne 

 mere diffuse, og der trænges mere end en rent overfladisk, flyg- 

 tig betragtning for at opdage ensartetheten. Man maa forela 

 en analyse og en sammenligning, idet blikket glir fra sted til 

 sted. Det er disse i naturen foreliggende ensartede, homogene 



