6Ö ROLF NORDHAGEN. 



ordet, blir et fællesnavn: det kan anvendes baade om begrepet 

 og om hver enkelt ting som vi gik ut ifra (som altsaa svarer 

 til definitionen). 



Jeg skal nævne et eks.: Rubels nomenklatur i hans store 

 monografi fra Berninagebetet (1912). 



Han symboliserer sine mange specialbegreper ved hjælp av 

 latinske termer, idet han gaar ut ifra den dominerende, mest 

 karakteristiske plantearts latinske navn, og danner sig ord som 

 ender paa — etum^. Eksempler paa saadanne er: Azaletuni 

 procumbentis, Eriophoretum Scheuchseri, Curvuletum, Narde- 

 turn osv. Efter hele sin oprindelse er disse begreper (o: de be- 

 greper som ligger bak ordene) dannet ved abstraktion, og deres 

 symboler maa bli fællesnavn. Man maa saaledes kunne si: 

 et Nardetwm, flere Nardeta (paa samme maate som man sier 

 en gran, flere graner). Imidlertid er det igrunden paafaldende 

 hvor sjelden Rubel benytter sig av flertals formen -eta. Dette 

 er tilfældet naar han foretar en sondring i „Nebentypen"; saa- 

 ledes taler han om Junipereta og Trifolieta alpini. 



Hult derimot, som dannet sine mange ,/ormationsnavn^' 

 paa samme maate, opforer helt gjennemgaaende disse i flertal: 

 Sphagneta caricifera, Pineto-hetuleta hylocomiosa, Pineta 

 cladinosa (1881). Han har utvilsomt hat en klar følelse av at 

 her trænges fællesnavn: man maa kunne si: et Pinetum cla- 

 dinosum, flere Pineta cladinosa. 



Men nu føler Rltbel samtidig en trang til en samlet orien- 

 tering. Alle disse hans specialbegreper : Nardetum, Cîirvuletum 

 osv., er dannet i én og samme hensigt: nemlig for at uttrykke 

 en floristisk-fysiognomisk likhet niellem en række bestander. 

 I alle disse tilfælder har tanken foretat den samme operation 

 alle de nævnte specialbegreper staar paa det samme logiske 

 plan. Rubel ønsker da at uttrykke saken helt generelt. Han 



^ Efter ScHouw's forslag 1822. 



