72 ROLF NORDHAGEN. 



derimot, og de helt tilfældige, kan umulig anvendes som krite- 

 rier paa begrepet, ti ellers blir dette en fiktion: det blir intet 

 sluttet, definerbart tankeindhold av sociologisk natur (cf r. hvad 

 der er uttalt nedenfor om Gradmanns formation). Eftersom man 

 studerer et omraades eller et lands vegetation i større og større 

 utstrækning, faar man flere og flere analyse-resultater fra de 

 forskjellige bestandstyper og den samlede artsliste vil stige ; 

 og hvis nu alle arter, ogsaa de accessoriske og helt tilfældige, 

 skulde være kriterier paa vedkommende bestandstypus, blev jo 

 denne noget helt ubestemt, uten fikse grænser, en „sæk", hvis 

 indhold stadig øker. Men et saadant løst, og stadig voksende 

 tankeindhold kan ikke benævnes et begrep. Det kan ikke defi- 

 neres; det blir intet mindre end et monstrunij uten noget. side- 

 stykke i andre videnskaper. 



Vi maa her ha klart for os hvad det er vi ønsker at ut- 

 trykke: en floristisk-fysiognomisk Hkhet mellem en række plante- 

 samfund. Nu bestemmes utseendet som før nævnt av kvali- 

 teten (artslisten og ariernes livsform ^) og kvantiteten (den totale 

 mængde, og mængdeforholdet mellem de enkelte konstituenter). 

 Begrepets hensigt blir følgelig med andre ord at uttrykke en 

 kvalitativ og kvantitativ overensstemmelse eller likhet mellem 

 en række plantesamfund. 



Gradmanns „formation" derimot uttrykker bare en kvahtet, 

 og ikke engang en kvalitativ likhet; ti da maatte han alene ha 

 fæstet opmerksomheten ved de arter som er fælles for alle de 

 like „Einzelbestände". Og kvantiteten kommer absolut ikke til 

 uttryk i hans „formations-begrep". Følgelig bhr dette tankeind- 

 hold ikke av plantesociologisk art. 



Men indebærer allikevel ikke hans „formation" en slags 

 realitet? 



Jo; hvis voksestedsf aktorene var kjendt og identiske paa 

 de lokaliteter hvis plantevekst Gradmann sammenligner, vilde 



1 En og samme art kan optræ med forskjellig fysiognomisk præg, f. eks. 

 som træ eller busk (cfr. Raunkiær's „kaarpræg", Skagens odde, p. 202). 



