78 ROLF NORDHAGEN. 



foretar en determination, og den nye begrepsdannelse blir da 

 subsumeret under den gamle. Paa denne maate er mange socio- 

 logiske begreper som „Nebentypus", „variant", etc. at fortolke. 



Jeg har ovenfor forsøkt at vise at Gradmanns tankegang 

 og „formationsbegrep" ikke er tilfredsstillende set fra et logisk 

 standpunkt. Noget lignende gjælder tildels ogsaa andre plante- 

 sociologiske begrepsdannelser. 



Samuelssons „association", hvis definition er eiteret ovenfor, 

 viser en tydelig tilknytning til Gradmanns „formation". Som 

 tidligere vist, skriver Samuelsson nemlig at „associationsbegre 

 pet" hviler paa en „theoretisk abstraktion", og desuten at i for 

 hold til „associationsbegrepet" kommer det enkelte bestand til ai 

 repræsentere den mere eller mindre ufuldstændige maate hvor 

 paa associationen i et speciell tilfælde foreligger realiseret i na 

 turen. Men dette er jo det samme som Gradmann sier om sir 

 formation: „den findes ikke saa let reahseret paa et enkelt av 

 grænset sted, men vel paa det samlede areal som alle enkelt 

 bestandene dækker" (1. c. p. 99). Det er det samme, bare paa 

 en anden maate. 



Det synes som om Samuelsson opererer med forestillingen 

 „den fuldstændige association", men hvorledes er denne frem- 

 kommet? Av hele hans fremstilling fremgaar det at han an" 

 skuer forholdene helt plantesociologisk, og ikke saaledes som 

 Gradmann. Men allikevel synes der hos begge at eksistere en 

 tænkt „norm" hvorefter de bedømmer det enkelte bestand. 



Jeg har studeret meget paa dette „associationsbegrep" og 

 forsøkt at utfinde dets egentlige væsen. Saavidt jeg kan se, er 

 der her 2 forklaringsmuligheter: enten er Gradmanns ræsonne- 

 ment blit accepteret helt og holdent og tat for logisk tilfredsstil- 

 lende, eller økologiske synsmaater er kommet til. 



Melin, som slutter sig til Samuelssons theoretiske anskuelser 

 skriver (1917 p. 4 — 5): „Varje association motsvaras teoretiskt 



I 



