106 ROLF NORDHAGEN. 



da Økologiens Opgave at udforske, hvorfor Planterne anser de 

 og de Steder for kaarfælles, og hvilke Forhold det er, der be- 

 tinger, at netop de og de Arter, kort sagt: denne bestemte For- 

 mation, her er istand til at staa sig i Konkm-rencen med de 

 andre av de forhaandenværende Arter." 



Der altsaa paa dette punkt den skjønneste overensstemmelse 

 mellem Hult, Raunkiær, Fries, Tengwall, Du Rietz og under- 

 tegnede. 



Jeg er ogsaa fuldstændig enig med de 3 svenske forskere 

 deri at kongressens definition av „Standort" som „summen av 

 de paa en geografisk bestemt lokalitet virkende faktorer forsaa- 

 vidt som de har betydning for vegetationen", at denne bør sløi- 

 fes. Logisk set er den forkastelig, al den stund det sproglige 

 uttryk for det samme er „voksestedsfaktorer" (Slåndortsfaktorer). 

 Hvorfor skal ikke en ting faa lov til at nævnes ved sit rette 

 navn? Paa norsk maa „Standort" oversættes med voksested, 

 og saa skulde altsaa dette navn holdes skarpt ut fra lokalitet! 

 Fordelene ved det hele er efter min mening nærmest illusoriske. 

 Der er paa forhaand saa mange vanskeligheter, ikke mindst 

 sproglige, at overvinde i plantesociologien, at vi ikke bør øke 

 deres antal. — 



Vi kommer altsaa til det resultat at „associationstypen" maa 

 betegnes som en plantesociologisk enhet ^. Om den ogsaa for- 

 tjener navnet „synøkologisk enhet" (sensu stricto), faar fremtiden 

 vise. For enkelte typers vedkommende er dette utvilsomt tilfæidet^. 



Det blir synøkologiens opgave at utforske disse ting nærmere. 



^ Idet begrepet uttrykker en floristisk-fysiognomisk likhet, altsaa en 



umiddelbar likhet mellem plantesamfund. 

 2 Det er ogsaa givet at begrepets vidde her er av avgjørende betydning. 



