OM NOMENKLATUR I PLANTESOCIOLOGIEN. 113 



ciation (o: typus), maa der være floristisk-fysiognomisk overens- 

 stemmelse mellem alle deres korresponderende skikt. Like- 

 ledes bør kun associationstyper med gjensidig livsformover- 

 ensstemmelse mellem alle korresponderende skikt, henføres til 

 samme formation. 



Hvis nemlig associationstyperne, respektive formationerne, 

 opstilles paa grundlag av partiel likhet (f. eks. mellem ett eller 

 to skikt alene), kan dette føre til uklarheter og uheldige konse- 

 kvenser. 



lalfald var det meget ønskelig om plantesoeiologene kunde 

 bli enige om de principer som bør følges ved den begrepsmæs- 

 sige fastsættelse av associationstyper og formationer. Nu er jo 

 forholdet det at ikke alene termerne, men ogsaa selve hegreps- 

 dannelsernes natur, er helt forskjellig hos de enkelte forskere.^ 

 Og følgen av denne mangel paa overensstemmelse er likefrem 

 den at de forskjellige plantegeografers „associationer" og ^Jorma- 

 tioner" som oftest ikke engang kan jevnføres; de maa, aldeles 

 som i brøklæren, først omgjøres til „fælles benævning". 



De 3 forfatteres principer som ovenfor er omtalt, synes mig 

 at være meget heldige og av den største betydning, ikke mindst 

 fra logisk synspunkt. Følger man den optrukne vei maa man 

 utvilsomt kunne komme frem til et konsekvent og logisk tilfreds- 

 stillende klassifikationssystem. 



To associationer som kun viser floristisk-fysiognomisk over- 

 ensstemmelse mellem ett eller et par korresponderende skikt, 

 benævner de 3 forfattere „tvilling-associationer^' i likhet med 

 Hult (1881). 



Hvis nu disse associationer henføres til hver sin associations- 

 typus, kan man tilsvarende tale om „tvillingassociationstyper^^ 

 {dv. Betuleta hylocomiosa og Betuleta cladinosa). Imidlertid 

 kan det godt tænkes at tvillingassociationstyper henføres til samme 

 formation (i de 3 forfatteres betydning). Man kunde f. eks. fore- 



1 De 3 forfattere nævner en række gode eksempler herpaa. 



Nyt Mag. f. Naturv. LVII, 1919. 



