Sparagmit-Kvarts-Fj eldet langs Grænsen. 3 



Vemclalskv. 1882, indrømmer Tørn eb ohm Berettigelsen af 

 min Antagelse for Kvartsitsandstenens eller den røde Spa- 

 ragmits Vedkommende, men fastholder fremdeles den yngre 

 Alder for den graa Sparagmit og hele Vemdalskvartsiten. 

 I sit sidste Arbeide, Om fjällproblemet, Gr-eoL Fören. Forhandl. 

 Bd. 10, fremsætter Tørnebohm imidlertid den Anskuelse, 

 at hele Sparagmit-Kvarts-Fjeldet er ældre end Silur, og at 

 derfor den virkelig iagttagne Overleining paa Orthokerkalken 

 skyldes storartede Forskyvninger af Fjeldmasserne i denne 

 Del af Landet. 



I 1889 kom Høgbom med et Arbeide over Sparagmit- 

 Kvarts-Fjeldet i Sverige (Qvartsit.). Han naar til det Resultat, 

 at hele Sparagmitfj eldet undtagen Vemdalskvartsiten er ældre 

 end Silur. Dette kunde synes at stemme noksaa godt overens 

 med min Antagelse; men det er let at overbevise sig om, at 

 denne Overensstemmelse kun er tilsyneladende, og Høgbom 

 udtaler ogsaa ligefrem, at mine Anskuelser maa være urig- 

 tige. Høgbom s Resultat støtter sig nemlig paa, at den 

 underste Del af Vemdalskvartsiten ved Gløte ligger over 

 Orthokerkalken ; denne Kvartsit dannes imidlertid, som oven- 

 for nævnt, nedentil af Bergarter, der aldeles ikke har nogen 

 ækvivalent i Kvitvolaetagens Lag; men som derimod fuld- 

 stændig ligner Bergarterne i den graa Sparagmit. Da man 

 ikke kan antage, at det yngre Kvartsfjeld skal forandre 

 Karakter ved at overskride Grænsen, maa Opfattelsen paa 

 en af Siderne være feilagtig. 



Til Støtte for sin Anskuelse anfører Høgbom foruden 

 Udtalelser fra Holst, som imidlertid medgiver Berettigelsen 

 af min Tredeling af Sparagmit-Kvarts-Fjeldet paa norsk 

 Side, at de Kalkstene, der ligger omstrøet i det graa Sparag- 

 mitfelt langs Grænsen, og som af mig henføres til Orthoker- 

 kalken, maa henføres til Hedekalken, da «Urberget» træder 

 frem i Nærheden ; men denne Hedekalk ligger ifølge H ø g- 

 b o m i Bunden af den røde Sparagmit. Dette Resultat søger 

 han at gjøre end mere sandsynligt ved at henvise til, atFrøn- 

 bergets Øiegneis optræder her ved Grænsen mellem de sparag- 

 mitiske Bergarter, hvorfor disse bør indtage samme geologiske 

 Horizont som de sparagmitiske Dannelser Nordvest for 

 Laangaa og Børtnen, hvor man ogsaa træffer Øiegneisen. 



Da Högboms Arbeide udkom, havde jeg endnu ikke 



