10 O. E. Schiøtz. 



Skiferen optræder, viger Fjeldvæggen noget tilbage, saa at 

 Uren, der lier næsten alene dannes af Granitblokke, gaar 

 høit op ; lige i Aasranden staar Graniten ; den røde Feldspath 

 er ved Grænsen tildels udskilt i smaa Øine. Blokkene viser 

 paa Forvittringsfladerne hyppig et grønt Mineral, Epidot? 

 Vestenfor træ der Fjeldvæggen atter længere frem, og her 

 staar Skiferen i Foden med Str. 80° V. F. svagt nordover, 

 230 m. o. S. 



Noget vestligere nær der, hvor Fjeldskraaningen er skov- 

 bevokset, besteg vi Fj eldet. Paa Fladen nedenfor sees en- 

 kelte svære Blokke af Øiegneis x ) ; men denne tindes ikke i 

 fast Fjeld ovenfor. Det faste Fjeld stikker forst frem et 

 godt Stykke op i Skraaningen; nederst saaes ved Siden af 

 hinanden graahvid styg Kvarsit og en mørk graalig temme- 

 lig finkornet Sparagmit, tildels rødspettet paa Overfladen af 

 rødlige Feldspathkorn. Derover kom en Del ubestemmelige 

 Bergarter, krystallinske eller klastiske med rødlig Feldspath, 

 og saa endelig tydelig Granit, væsentlig Kvarts og rød Feld- 

 spath ; Kvartsen er paa enkelte Steder ordnet i langstrakte 

 Striber, idet Bergarten er gjennemsat med Skjøler. Granitens 

 nederste Grænse kan omtrent sættes 280 m. o. S. ; den øverste, 

 der er meget skarp, er 325 m. o. S.. saa at Granitens Mæg- 

 tighecl her er omtrent 45 m. Over Graniten kommer en 

 mørk graa Sparagmitsandsten. Nær Aasranden saaes en 

 styg, ligesom brænclt, rød sandstenagtig Skifer med indstrøede 

 Stykker af Granit, Kvarts og Feldspath, og derover atter 

 graalige Sparagmitsandstene med enkelte Lag rød Skifer 

 Str. omtr. 60° V. F. svagt N. Indpaa selve Fjeldfladen 

 optræder svagt bølgende Lag af lys graa Kvartsskifer ; et 

 Sted, 435 m. o. S., var Str. 70° V*. F. 34° N. 



Nedstigningen foretoges lidt vestligere gjennem den skov- 

 bevoksede Del af Skraaningen. Først traf vi atter den røde 

 Skifer og saa 300 m. o. S. Graniten. Denne fulgtes nedover 

 .sikkert til 255 m. o. S., og maaske saaes den i fast Fjeld 

 200 m. o. S. Siden var alt overdækket indtil den øverste Androg 

 Gaard; her 110 m. o. S. stikker en finkornet, tildels stribet, 

 Granit frem. 



*) Disse Blokke saa jeg ogsaa paa Turen østover i 1872; jeg har derfor 

 før feilagtig antaget, at Øiegneisen stod ovenfor i Hviteberget, Sp. 

 27, pag. 240. 



