^O 0. E. Schiøtz. 



dels temmelig store og møcltes hist og her indtil en Høide af 

 670 m. O.H.; siden traf vi mest Stene af lyse Sparagmiter og 

 Kvartsbergarter. 



Fra Gundagen Sæter mod NO. til Klutsjøen saaes først 

 væsentlig Stene af en lys rød (gammel) Sparagmit, senere af 

 den rødbrune Sparagmitsandsten. Denne Bergart staar an- 

 tagelig i fast Fjeld med svagt Fald mod NO. i den sydlige 

 Del af Gundagsvaaia, idet dens Skraaning mod S. er dækket 

 med mørke Urer, og Stene af den mørke Sparagmitsandsten 

 er strøet omkring overalt paa Veien i Nærheden. I den 

 nordøstlige Skraaning af Fj eldet er Uren graa; her åndes 

 derfor mulig en anden Bergart liggende over den rødbrune 

 Sparagmitsandsten; paa Veien nordover til Fjætdalen sees 

 ogsaa kun lyse Stene, tildels af lys rød (gammel) Sparagmit. 



I Fjætdalen staar lige ved Broen. 750 m. o. H., rød- 

 brun Sparagmitsandsten sammen med lys rød (gammel) Sparag- 

 mit F. 30 ° N. : lidt nedenfor tindes, som afTørnebohm anført, 

 Kalk i svagt faldende Lag lige i Elvekanten; i Nærheden 

 ligger mange Kalkblokke. Kalken ligner tildels Orthoker- 

 kalken ved Veltbu; men den er krystallinsk, og Skiferla- 

 mellerne, som for- en Del er bøiede og krusede i det Smaa, 

 er mere indbyrdes parallele og ligner glindsende Skifer; en- 

 kelte af Blokkene indeholder Lag af Kalksandsten og Dolomit 

 (brun udvendig). I friskt Brud er Kalken lys blaalig ; Dolo- 

 miten næsten graahvid. 



Paa Veien til Sørvattnet besteges den østligste Pynt af 

 Næskjevaala, 860 m. o. H Fj eldgrunden er øverst faldstæn- 

 dig dækket med løse Stene af den rødbrune Sparagmitsand- 

 sten, og samme Bergart danner efter Udseendet heleFjeldet; 

 Lagene i Toppen saa ud til at falde svagt nordover. Lige- 

 som paa Gundagsvaaia er Uren paa Sydsiden af Fj eldet meget 

 mørk. medens den paa Østsiden er mer graalig; trods det 

 saaes, som ovenfor nævnt, alene den mørke brune Sparagmit- 

 sandsten i Uren paa Østsiden, saa at den graa Farve antage- 

 lig betinges af Lavbedækning. 



Ved Sørvattnet saaes en Del Kalkblokke, lignende dem 

 i Fjætdalen; her var dog mere Kalksandsten. Enkelte saa- 

 danne saaes desuden hist og her paa Veien mod Sørvatten- 

 sæter. I Nærheden af Sørvattnet ophører Stene af den rød- 

 brune Sparagmitsandsten at vise sig; fra nævnte Sted og 



