Sparagmit-Kvarts-Fj eldet langs Grænsen. 25 



39 m. o. Gr. Str. 30° V., F. 40° 0.; 42 m. o. G. Str. 90° V., 

 F. 60° N.; 35 m. o. Gr. Str. 70° V., F. 20° N.; ret ovenfor 

 sidste Observation: 40 m. o. G. Str. 60° V., F. 50° NO. og 

 59 m. o. G. F. ant. meget steilt NO., 16 m. under Kvartsvæg- 

 gen, der her bestod af graa Sparagmit i forskjellige Ændrin- 

 ger; videre mod NV. 54 m . o. G. Str. 50° V.,' F. 50° NO.; i 

 samme Høide længere frem F. steilt mod NO.; ovenfor 

 (54 m. o. G. Str. 50° V., F. 26° NO. Kalkblokke fandtes 

 endnu lidt høiere, og Foden af Væggen naaedes ved 77 m. o. G. ; 

 endelig 45 m. o. G., F. omtr. 45° NNO. ; denne og de sidste Ob- 

 servationer paa 54 m. gjordes i det ovenfor omtalte Frem- 

 spring, som Kalken danner længst mod N. 



Paa Østsiden er Affaldet i det hele meget steilere, da 

 den østenfor liggende Dykerssjø er lavere end Svarttjernet. 

 Kalken kan man ogsaa her følge langs hele Skraaningen 

 under Kvartsvæggen ; mod N. og S. danner Kalken Frem- 

 spring i Skraaningen; disse er brat afskaarne udåd, saa at 

 Kalken træder frem i Vægge paa 5 — 10 m.s Høide. Paa 

 denne Side af Fj eldet synes Kalklagene at ligge mere urok- 

 kede end paa den anden Side; de helder imidlertid her af- 

 gjort udåd fra Fjeldet, og som Observationerne nedenfor 

 viser, er denne Heldning udåd (indtil 50°) mest fremtrædende 

 paa de to Steder, hvor Kalken træder frem i Dagen i størst Ud- 

 strækning, og hvor man altsaa er mest sikker paa at træn°e 

 den i urokket Stilling. Der gjordes følgende Observationer 

 i Kalken og i det ovenfor staaende Kvartsfjeld. Paa Syd- 

 pynten af Fjeldet, hvor Ryggen dukker under Morænen, staar 

 graalig kvartsitartet Sparagmit 88 m. o. G. ; et Par Meter 

 nedenfor paa Østsiden sees dels graa Kvartsit dels god graa 

 Sparagmit i særdeles sønderfaldende Fjeld; disse Bergarter 

 stikker frem nedover mod N. her og der indtil 76 m. o. G. ; 

 8 m. nedenfor saaes Kalken i svagt faldende Lag; Terrænet 

 var imidlertid her særdeles dækket, overgroet med tyk Mose 

 og tæt bevokset, saa at det var vanskeligt at faa Pede paa 

 Kalkens Stilling. Lidt nordenfor staar den sydligste Kalk- 

 væg, hvis Top er 67 m. o. G. ; øverst er Str. 50° V.', F. 30°--50° 0. ; 

 noget nordligere 8 m. lavere Str. 50° V., F. 30° 0.; ved Foden 

 af den høieste Væg syntes Kalklagene tildels at være svagt 

 faldende; Væggen er her imidlertid gjennemsat med hinanden 

 krydsende vertikale Spalter, saa at Lagene udentvivl ikke 



