Sparagmit-Kvarts-Fj eldet langs Grænsen. 33 



107 m. o. L.; keiere op i en steil Skrænt, 164 m. o. L.,kom 

 rød finkornet Sparagmit. Husbjerget falder temmelig brat af 

 mod O.; det faste Fjeld kan man her følge nedover fra 23 m. 

 under Toppen, der er 226 m. o. L , indtil 130 m. o. L. ; det 

 dannes af graalige og tildels lidt rødlige Sparagmiter, der 

 dels er finkornede sandstenartede dels mer grovkornede; den 

 forvitrede Overflade er almindelig lys rødlig. 



Veien mod Øst til Toppen af Ullbjerget, 156 m. o. L., 

 gik over dækket Terræn. Nær ved Toppen af Ullbjerget sees 

 lys rødlig Sparagmit og tys graa, svag rødlig, kvartsitartet 

 Sparagmit. I Skraaningen nedover mod S. bliver Bergarten 

 straks mere graalig; 7 m. under Toppen saaes graalig kvartsit- 

 artet Sandsten; længere ned graa Sparagmit og saa 24 m. 

 under Toppen graa Kvartsit, maaske med Str. 120° V. F. 30° NV. 

 Videre nedover optræder svære Styrtninger, der tiltager i 

 Høide mod V.; vi gik ned paa Skråa langs Foden af Styrt- 

 ningerne. Nedover indtil 70 m. o. L. staar graa kvartsit- 

 artet Sandsten og Kvartsit; derpaa kommer en styg grønlig 

 graa kruset Skifer og saa atter Kvartsit og graa Sparagmit 

 indtil kun 27 ni. o. L.; Skiferen optræder hist og her i Kvart- 

 siten og er tildels ganske sammenvævet med den. 



Kalkskiferen blev ikke truffet under Nedturen; men den 

 følgende Dag saaes fra Landeveien, der gaar forbi straks 

 søndenfor, og hvorfra man har en fri Udsigt til Ullbjerget, 

 at Hedekalken indtager den øverste Del af Styrtningen, og 

 at Lagene sænker sig nedover mod Vest; Kalkens Mægtighed 

 syntes at være ganske betydelig. Vi vilde følgelig have 

 mødt Kalkskiferen øverst oppe i Ullbjerget, om Nedstigningen 

 havde foregaaet lidt længere mod Vest. 



Langs Foden af Fj eldet gik vi vestover uden at træffe 

 fast Fjeld indtil en Vei, der gaar opover til en liden Plads, 

 90 m. o. L. Veien fulgtes opover; 46 m. o. L. saaes enkelte 

 Stene af Kalkskifer og straks vestenfor Pladsen traf vi ende- 

 lig Hedekalken i en liden Top, der ligger foran Hovedaasen, 

 adskilt fra denne ved en NV. — SO. gaaende Dalsænkning. I 

 den nordlige Skraaning af Toppen stod blaalig Kalkskifer 

 overleiet af blaagraa Kalksandsten Str. 70° V. F. 40° NO.; 

 Kalksandstenen er ligesom den i Haandalen gul paa Over- 

 fladen. Nederst i Foden af Skraaningen saa vi her graa 

 Sparagmit eller Kvartsit maaske i fast Fjeld; men lidt 



Nyt Mag. f. Naturv. XXXII. I. y 



