Sparagmit-Kvarts-Fj eldet langs Grænsen. 



37 



lig med F. temmelig steilt nordover ligesom de Lag af mörk- 

 gråa Sparagmitsandsten og Lerskifer, man møder høiere op i 

 Aasen, Sp. 20 pag. 37 og 38. Disse Observationer lader sig 

 let forklare ved at antage, at den sorte Skifer og Kvartsiten 

 danner et Slags baadformet Hvælv, som med sin forreste 

 Del peger nordover, medens den ene Side vender mod Stor- 

 sjøen, og den anden dukker under Androgaasens Sparagmiter; 

 i Toppen af Hvælvet er Kvartsiten revet af, saa at den under- 

 liggende Skifer kommer tilsyne; denne sees ogsaa ifølge Getz 

 i den dyrkede Mark nedenfor Androggaardene. Et Snit over 

 Lagene fra V. mod 0. vil derfor give følgende Profil, Fig. 7 1 ). 

 I selve Androgaasen synes Lagbygningen at være urok- 

 ket; men Sletter og Skjøler, der optræder baade i Graniten 



Fig. 7. 



ANDROGAASEN., 



500 m. 



m. 



V. a. Kvartskifer. b. mørk graalig Sparagmit 0. 

 med Skifer, b'. Kvartsit med rød Skifer, c. sort Skifer (1 d). d. Granit. 



og Sparagmiten, og den opknuste Tilstand, Skiferlagene paa 

 enkelte Steder beånder sig i, viser, at ogsaa disse Lag har 

 været udsat for voldsomme Trykkræfter. Lagene falder nord- 

 over, svagest længst mod Øst nær Anaaen; Aasen dannes 

 væsentlig af mørke graa og graablaa almindelig finkornede 

 Sparagmiter eller Sparagmitsandsten e med graalig Lerskifer og 

 Sandsten; disse Lag overleies i Hoiden af lyse graalige Kvarts- 

 skifere med nordligt Fald, men tildels i svagt bølgende Lag. 

 Af de i den sorte Skifer optrædende Fossiler følger, at 

 de antagelig maa tilhøre 1 d; hele Androgaasen kommer saa- 

 ledes at tilhøre de yngste Afdelinger af Sparagmitfj eldet. 

 Min tidligere udtalte Formodning, Sp. 27 pag. 205, at den 

 graa Sparagmit optræder her ved Androg viser sig saaledes 



! ) I dette og alle følgende Profiler er Høide og Læugde saavidt mulig 

 gjengivne i samme Maalestok. Tallene i Profilerne østenfor Storsjøen 

 angiver Høiderne over Storsjøen. 



