38 O. E. Schiøtz. 



at være rigtig. Den i Høiden iagttagne Kvartsskifer antager 

 jeg imidlertid ikke henhører til den nævnte Etage, trods at 

 den tilsyneladende er konformt afleiet over det underliggende 

 Fjeld; Kvartsskifere optræder nemlig almindelig ikke i den 

 graa Sparagmit, medens de sees hyppig i Kvitvolaetagen ; 

 desuden møder man denne -straks nordenfor, saaledes som jeg 

 tidligere har søgt at paavise, Sp. 27 pag. 203. 



Da Lagene i Androgaasen gjennembrydes af den før nævnte 

 m ægtige Granitgang, der maa være en Udløber af Storsjøgra- 

 niten, saa bliver denne efter det ovenstaaende yngre end 1 d. 



Et Stykke indpaa Androgaasen mod 0. stikker Øiegneis 

 frem, omtr. 480 m. over Storsjøen; den hviler her antagelig 

 over Kvartsskifer, der sees i Nærheden. Øiegneisen er 

 imidlertid meget mægtigere nd viklet i det nordenfor liggende 

 Vaies] øberg, hvor den indtager den øverste Del af Fj eldet og 

 danner et Dække, der mod Øst og Syd brat afsk]æres med en 

 Mægtighed af 60 à 70 m.; vestover tiltager den iMægtighed, 

 og den stiger der ned ligetil Storsjøen, medens man træffer 

 dens Bund i Øst i en Høide af 490 til 500 m. over denne Sø. 



Øiegneisen ligner i sin ydre Fremtræden fuldkommen en 

 Porfyr; ligesom denne danner Øiegneisen til den ene Side 

 murf ormede Styrtninger med fremspringende Bastioner, me- 

 dens den skraaner ]evnt af til den anden. Den har desuden 

 et fuldstændig massivt Udseende, idet den ikke viser nogen 

 Lagning, men alene en Bænkning, der især sees tydelig paa 

 Afstand. Kun underst nærmest Grænsen mødte jeg et Par 

 Steder Indleininger, der kunde mistydes som Lag; Feldspa- 

 then svandt nemlig ind til ganske smaa langstrakte Øine> 

 medens Glimmermaterialet blev særdeles rigt udviklet, saa 

 at Bergarten næsten fik Udseende som en glindsende Skifer- 

 En lignende Bergart sees paa Toppen af Androgaasen, hvil- 

 ken jeg ogsaa først uden videre antog for glindsende Skifer; men 

 jeg tror nu, at den nærmest bør henregnes til Øiegneisen. 



I Vaies] øbjerget hviler Øiegneisen paa en Fod af lyse 

 rødlige og grønlige talkholdige Sparagmiter. Efter Strøget 

 og Faldet at dømme ligger disse over Kvartsskiferne paa 

 Androgaasen. Lagene falder svagt indover mod V. og NV. 

 Man kan følge de samme Bergarter nordover i Fjeldsiden 

 ikke alene under Øiegneisen, men ogsaa videre mod N. Be- 

 stiger man derfor Fj eldet nordenfor Øiegneisen møder man 



