42 0. E. Schiøtz. 



kan desuden en dim bemerkes, at Øiegneisen ved Frønberget 

 antagelig kviler paa Grundfj eldet, medens den ved Storsjøen 

 ligger paa de yngste der optrædende Bergarter. 



Foruden ved Storsjøen og i Frønberget optræder Øiegnei- 

 sen ogsaa paa flere andre Steder i Sparagmit-Kvarts-Fj eldet 

 baade i Norge og i Sverige; især synes den at være meget 

 udbredt i det sidste Land. Paa min Tur i Sommer kom jeg 

 antagelig forbi et Felt, der ikke findes angivet hverken paa 

 Tørnebohms eller Høgboms Kart. Under Nedstigningen 

 modHælsjøfors mødte jeg nemlig i den vestre Dalside plud- 

 selig en saadan Mængde Blokke af Øiegneis, at der ikke kan 

 være nogen Tvi vi om, at den maa staa i fast Fjeld lidt læn- 

 gere mod Nord; Blokke af Øiegneis saaes ogsaa i den østre 

 Dalside, men i ringere Antal. Øiegneisen vestover fra Laangaa 

 •langs Landeveien til Norge fik jeg paa Grund af Veiret des- 

 værre ikke Anledning til at undersøge; enkelte Blokke nær 

 Funnæsdalen viste, at Øiegneisen der tildels maa have været 

 udsat for svære Trykkræfter, da Feldspathøinene delvis var 

 valsede ud til tynde Striber, saa at Bergarten fik et tynd- 

 skifret Udseende. 



Hvorvidt al den Øiegneis, Høgbom anfører paa sit O ver- 

 sigtskart, skal henføres til den eruptive Øiegneis, derom tør 

 jeg ikke udtale mig. Øiegneisen mellemKløf sjøen og Børtnen 

 synes mig saaledes efter Høgboms Beskrivelse noget mis- 

 tænkelig; den henføres ogsaa af Tørnebohm til Grundfjeldet. 

 Det er nemlig ikke min Mening at ville paastaa, at alt, hvad 

 man kalder Øiegneis, er eruptiv; den i Grundfjeldet optræ- 

 dende Øiegneis er saaledes vel almin delig laget ligesom den 

 øvrige Gneis; men den eiendommelige øiegneislignende Berg- 

 art, der optræder ved Storsjøen og i Frønberget, er sikker- 

 lig eruptiv, og den bør derfor maaske hellere benævnes Øie- 

 granit. 



Denne yderst karakteristiske Bergart kan man følgelig 

 ikke, saaledes som de svenske Geologer hidtil har gjort, be- 

 nytte som ledende Bergart til at bestemme den geologiske 

 Horizont af de Lag, mellem hvilke den optræder. Jeg haa- 

 ber, at Erkj endelsen heraf vil bortrydde nogen af de Van- 

 skeligheder, man har mødt ved Tolkningen af Sparagmit- 

 Kvarts-Fj eldet. 



Høgbom anfører, Qvartsit pag. 142, at man ved 



