44 O. E. Schiøtz. 



træde. Efter de Erfaringer, jeg har gjort, kan jeg ikke erklære 

 mig enig med Høgbora. Til Hedekalken henføres Kalk af 

 ntvivlsom forskjellig Alder, og de to Forekomster, den iRaan- 

 dalen og ved Hede, der sikkert tilhører samme geologiske 

 Horizont, ligger ikke i Bunden af Sparagmiten, men høit oppe 

 i den graa Sparagmit, antagelig øverst ila. eller underst i 

 lb.; begge disse Kalkstene optræder forresten i Nærheden af 

 Orthokerkalken. 



Det sydligste Sted, hvor Hedekalken skal optræde, er ved 

 Storbo lige ved Kigsgrænsen. Her findes en hel Del Blokke 

 af uren mørkgraa Kalksten, som ifølge Høgbom skal ligne 

 Hedekalken. Da der ikke fandtes Fossiler i Blokkene, og 

 der desuden saaes en «murken» Granit i Nærheden, henføres 

 den udenvidere til Hedekalken, Qvartsit pag. 156. 3 à 4 

 km. NV. for Storbo paa den norske Side af Grænsen træffer 

 man imidlertid en lignende Samling Blokke, der strækker 

 sig fra 1 km. vestenfor Veltbu langs Vurrusjøen østover ind- 

 til Fløtningen ved Kigsgrænsen. Kalken er ogsaa her meget 

 styg og uren; men trods det kan man ikke miskjende dens 

 Lighed med Orthokerkalken ved Høgberget, hvortil jeg ogsaa 

 tidligere har henført den, skjønt jeg to Gange forgjæves har 

 søgt efter Fossiler i den. I Sommer lykkedes det mig endelig 

 at finde tydelige Orthokerer, som imidlertid er meget stygge 

 og fladtrykte. Det vil heraf kunne indsees, at Fossilerne er 

 meget vanskelig at faa Øie paa, og det kan derfor ikke for- 

 undre, at Høgbom ikke har seet Orthokerer i den nærlig- 

 gende Storbokalk, skjønt denne ogsaa maa høre til Orthoker- 

 kalken. Paa Veltbu traf jeg Eieren af Storbo, som under- 

 rettede mig om, at Kalkblokkene paa disse to nærliggende 

 Steder fulclstændig ligner hverandre; paa begge Steder be- 

 nyttes de til Kalkbrænding, og Storbokalken skal i denne 

 Henseende endog være bedre end Veltbukalken. Heraf kan 

 man udenvidere slutte, at den omtalte Kalk maa høre til Or- 

 thokerkalken, da Hedekalken paa ingen af de andre Steder 

 har vist sig skikket til Brænding. Hertil kommer, at man 

 straks nordenfor Kalken ved Storbo ved Lomviken træffer 

 fossilførende Skifer, med Hyolithes lævigatus og Stumper af 

 Olenclliisartev?, der ifølge velvillig Meddelelse af Brøgger 

 antagelig henhører til lb.; i Nærheden saa desuden Tørne- 

 bohm nogle Blokke af uren Kalk. Vemdalskv. pag. 280, lige- 



