Sparagmit-Kvarts-Fj eldet langs Grænsen. 45 



som jeg traf en lignende liden Kalksten mellem Fløtningen 

 og Storbosjøen ; jeg fandt det derfor i Sommer ikke nødven- 

 dig at ndstrække Turen fra Lonrviken til Storbo for specielt 

 at finde Fossiler i Kalken der. 



Høgbom støtter sin Bestemmelse af Storbokalken som 

 Hedekalk ved at henvise til, at der i Nærheden optræder en 

 «murken» Granit; en saadan befragtes nemlig overalt, saa- 

 ledes i Lofsdalen, Raandalen og Hede, udenvidere som Grund- 

 fjeld. Nogen nærmere Begrundelse heraf leveres ikke; at 

 den er murken, gjennemsat med Skjøler og Sletter, saa at 

 det er vanskeligt at faa friskt Brud kan dog ikke vise andet 

 end, at Graniten har været udsat for Forskyvninger under 

 voldsomt Tryk; Vemdalskvartsiten viser forresten ogsaa lig- 

 nende Brekciestruktur. Graniten ved Storbo staar antagelig i 

 Forbindelse med den omtrent 12 km. vestenfor optrædende 

 mægtige Engerdalens Granit; en lignende Udløber af denne 

 dukker op ved Kvitlen 3 km. Syd for Vurrusjøen, og her 

 har man ogsaa Blokke af uren Kalk fuldstændig lig dem ved 

 Veltbu. Engerdalens Granit, der danner en Fortsættelse af 

 Granitmassivet i Tryssildalen, er vel en gammel Granit ; men 

 den hører ikke til Grundfj eldet. Det forholder sig med denne 

 Granit som med Storsjøgraniten, pag. 38, at den er yngre end 

 de tilgrænsende Kvartsbergarter, idet den sender Gange ind 

 i dem. Meinich har saaledes paavist mægtige Granitgange 

 i Kvartsiten ved Hundsilbækken nordenfor Tryssilfjelcl, Nyt 

 Mag. f. Nat. Bd. 26, pag. 18, og i det øformede Kvartsparti, 

 der ligger paa Østsiden af store Engersjøen omgivet af Gra- 

 nit, samme Bd. pag. 14. Kjerulf antager ogsaa disse Gra- 

 niter for yngre end Kvartsfjeldet, Uclsigt pag. 139. I hvert 

 Tilfælde kan ikke Graniten ved Storbo tjene til at bestemme 

 Kalkens Alder, da denne som ovenfor vist maa høre til Or- 

 thokerkalken. 



Under Hælsjøvola, i Fjætdalen og ved Sørvattnet tindes 

 Kalk, som af Høgbom henføres til Hedekalken. Paa det 

 første Sted sees nær Foskdalen en Del Stene af en graalig- 

 hvid Kalksandsten, der tildels viser et konglomeratisk Ud- 

 seende, idet Striber af fin Sandsten ligger mellem den grove 

 Sandsten, der udgjør Hovedmassen. Denne Kalksandsten synes 

 mig ikke at ligne Kalksandstenen i Hedekalken og heller 

 ikke specielt nogen anden Kalksandsten, jeg har seet i Spa- 



