46 O. E. Schiøtz. 



ragnritfj eldet; jeg tør derfor ikke udtale mig noget om dens 

 Alder, saameget mere som Terrænet rundt om er fuldstændig 

 dækket. I Fjætdalen sees Kalken, som ogsaa Tørn eb ohm 

 angiver i Vemdalskv. pag. 282, nede ved Elvebredden i svagt 

 faldende Lag, medens man lidt ovenfor i Elveleiet finder rød- 

 brun Sparagmitsandsten og lys rød gammel Sparagmit med 

 F. 30° N. eller ifra Kalken. Svagt Fald i samme Retning 

 viser ligeledes den rødbrune Sparagmitsandsten i den straks 

 østenfor liggende Næskjevaala, hvis østligste Pynt er omtr. 

 100 m. over Fjætelven; den samme Bergart med svagt Fald 

 mod NO. optræder i den søndenfor liggende Gundagsvaala, 

 mellem Gundagen og Klutsjøen, og ligesaa saalangt mod Vest 

 som ved Hællsjøfors, hvor den danner hele Fjeldskraaningen 

 paa Sydsiden af den østligste Aa med svagt Fald mod NO. og 

 0. Denne høist karakteristiske Bergart strækker sig saaledes 

 fra Hællsjøfors østover mindst indtil Næskjevaala og sjmes 

 at danne hele Fj eldgrunden lige fra Dalbunden af med i det 

 hele svagt faldende Lag. Hvorlangt mod Nord indover Fjeld- 

 vidden Bergarten strækker sig, ved jeg ikke; dens Grænse 

 mod Syd og Ost maa derimod antages at gaa langs en Linie 

 fra Klutsjøen over Fjætdalen til Sørvattnet. Lidt østenfor 

 denne, der ligger omtrent 80 m. over Fjætdalen, fors vinder 

 nemlig Stene af denne Sparagmitsandsten, medens lyse graa- 

 lige Bergarter træder isteden; væsentlig lyse Stene sees lige- 

 ledes langs Veien fra Klutsjøen til Fjætdalen. Ved denne 

 Grænse sees Kalk i fast Fjeld i Fjætdalen og i Blokke ved 

 Sørvattnet. Da dette Sted ligger nordligere og høiere end 

 Fjætdalen, maa jeg erklære mig enig med Tørnebohm i, Vem- 

 dalskv. pag. 282, at Kalken ikke kan ligger under eller være 

 indleiet i den røde Sparagmit, som baade i Fjætdalen og i 

 Næskjøvaala falder regelmæssig nordover eller fra Kalken. 

 Denne maa derfor være afvigende afleiet i Forhold til Spa- 

 ragmitsandstenen, og Kalken er antagelig yngst, da de lyse 

 Kvartsbergarter, man møder videre mod Syd og Øst ikke sees 

 liggende under rød Sparagmit. Med hvilken Kalk den skal 

 stilles sammen, ved jeg ikke rigtig; jeg sjnies ikke den ligner 

 Hedekalken; derimod har den en vis fjern Lighed mod Veltbu- 

 kalken; men den er krystallinsk om end temmelig tæt, og 

 Skiferlamellerne er indbyrdes parallele og danner ikke et 

 saadant uregelmæssigt Netværk som i den nævnte stygge 



