Sparagmit-Kvarts-Fj eldet langs Grænsen. 47 



Orthokerkalk. Jeg tør derfor ikke slutte mig til Tørnebohm, 

 der uden videre antager Kalken for Ortliokerkalk. Af det 

 ovenstaaende følger imidlertid, at denne Kalk ikke ligger i 

 Bunden af den røde Sparagmit. 



I R,aandalen træffer man endelig en Kalkforekomst, der 

 fuldstændig ligner den ved Hede. Da Forholdene er lettest 

 overskuelige i Raandalen, vil jeg forst behandle Forekom- 

 sten der. Den lille Kartskizze, Fig. 13, viser Udbredelsen af 

 Sparagmiten og Kalkskiferen med Kalksandstenen nærmest 

 lille Raandanelv et Par Kilometer fra dens Udløb i store 

 Raandaelv. Kalkterrænet er temmelig fladt, idet Kalkskife- 

 ren og Kalksandstenen danner smaa lave J&ygge, der almin- 

 delig falder brat af mod Øst, idet Faldet i det store og hele 

 er vestover. Sparagmiten h æver sig derimod raskt opover 

 mod Nord og Øst. Nogen Granit saa jeg ikke ved Elven 

 paa Østsiden, saaledes som Høgbom angiver; ovenfor Tøm- 

 merrenden gik jeg dog ikke langs Aaen paa den østre Side; 

 jeg lod mig noie med at undersøge Fj eldet ved a. og b., da 

 Fjeldskraaningen seet fra modsat Bred ikke syntes mig at 

 vise nogen fremmed Bergart mellem Sparagmiten. Langs 

 Elven danner Kalkskiferen og Kalksandstenen en 8 à 10 m. 

 høi Skrænt, der strækker sig et Stykke sydover fra b; en lig- 

 nende lavere Skrænt møder man søndenfor Tømmerrenden. Inde 

 i Kalkfeltet dukker Sparagmiten op i tre lave Rygge, der føl- 

 ger efter hverandre langs en Linie omtrent parallel Kalkens 

 almindelige Strøgretning. 



Nærmer man sig søndenfra den sydligste af disse, 

 iagttager man, at Kalkens Strøgretning forandrer sig lidt 

 efter lidt fra omtrent N— S. til O — V.; ved nærmere Under- 

 søgelse finder man, at Kalkskiferen, som Kartet angiver, 

 svinger rundt om Sparagmiten og falder ud fra den. Et 

 Snit fra V. til 0. langs Linien o — 4 vil. derfor give om- 

 staaende Profil, Fig. 14. En lignende Forandring af Strøg- 

 retningen iagttages ogsaa langs Nordsiden af den næste Spa- 

 ragmithammer; her er desuden Grænsen blottet, og man kan 

 se, at Kalken er konformt leiet over Sparagmiten, se Fig. 15, 

 der er aftegnet paa Stedet. 



Gaar man lidt længere Nord vestover fra Aaen, møder 

 man efter at have overskredet den før omtalte Skrænt med 

 Kalkskifer og Kalksandsten, hvis Lag falder svagt mod V., 



