Sparagmit-Kvarts-Fj eldet langs Grænsen. 55 



F. 30° NV. i den graa Kvartsit. Hvor høit Kalkens Bund 

 lier under Ullbjerget er liævet, kan jeg ikke nøiagtig angive, 

 da jeg som nævnt ikke traf Kalken under Nedstigningen, og 

 der desuden ogsaa staar graa Sparagmit og Kvartsit i Syd- 

 skraaningen i det østenfor liggende Sparagmitfjeld, hvortil 

 Husbjerget og Ullbjerget hører. Af Høgboms Iagttagelser 

 følger imidlertid, at i den sydøstligste Pynt af Ullbjerget 

 stiger Kvartsit med grov Lerskifer, der viser Grlidningsbrek- 

 eiestruktur, helt op til Toppen omtr. 90 m. o. L.; Kalk- 

 skiferen maa derfor mindst naa op til 90 m. o. L , da Kvart- 

 siten med Lerskiferen, der ligger i tykke Lag med F. mod 

 NV., efter det ovenstaaende nødvendig maa høre til Kalkens 

 Liggende. 



Hvad Kalkskiferens Strøg og Fald angaar, saa fremgaar 

 det baade af Høgboms og mine Iagttagelser, at Faldet i 

 den østlige mest hævede Del er afgjort ind mod det bagenfor 

 liggende Sparagmitfjeld, saaledes østlig under Ullbjerget mod 

 NV. til N. I den før omtalte Top falder Kalkskiferen og 

 Kalksandstenen paa Nordsiden mod NO. til N., og samme 

 Fald har ogsaa den graa Sparagmit og Kvartsit i Foden af 

 den modstaaende Aas og i den mellemliggende Dalsænkning. 

 Det ser derfor her ud, som om Kalken falder ind under Spa- 

 ragmiten; men dette er neppe rigtigt, da man i Dalsænknin- 

 ningens vestlige Aabning finder en liden opstikkende Kyg, 

 hvor Sparagmiten viser sig i lavere Niveau end Kalkskiferen 

 i dennes Strøgretning. Ogsaa i Sydskraaningen af denne Top 

 iagttoges F. mod NO., i en lys graalig Kalksandsten; men 

 den overliggende Kalkskifer viste svagt vestlig Fald. 



I det bagenfor Kalkterrænet liggende Sparagmitfjeld sees 

 «ydlig under Husbjerget graa Sparagmit og graa Kvartsit 

 107 m. o. L. og rødlig finkornet Sparagmit 164 m. o. L., me- 

 dens det østlige bratte Atfald af Fj eldet, hvilket er blottet 

 fra omtr. 200 m. til 130 m. o. L., viser graalige og lysrød- 

 lige Sparagmiter. I Ullbjerget har man paa Toppen, 156 m. 

 •o. L., lysrødlig og graa kvartsitartet Sparagmit og i Syd- 

 skraaningen, 150 m. o. L., graa kvartsitartet Sandsten. Lag- 

 ning var ikke synlig paa nogen af disse Steder. 



Af de ovenstaaende Iagttagelser følger udenvidere, at 

 den østlige Del af Kalken ligger omtr. 100 m. høiere end 

 den vestlige. Tager man nu Hensyn til, at Kalken længst 



