66 



O. E, Schiøtz. 



nordlig 53 m. o. G., medens den i Dykersberget naar op til 

 mindst 64 m.o. G. Nordover synker desiiden Kalkens Niveau. 

 Svenonius omtaler saaledes Kalk straks østenfor Bølberg, 



w 



- 



der ligger omtrent paa samme Høide som 

 Gløte, og efter mine Observationer maa den 

 ogsaa fin des i det flade Terræn nordenfor 

 Dykersberg, omtrent midtveis mellem det og 

 Bølberg. Jeg antager imidlertid, at man kan 

 følge de samme Kalklag endnu videre mod 

 N. forbi Nordostpynten af det Fjeldplateau, 

 hvorpaa Hoverken hviler, lige til Raandalen, 

 80 m. under Gløte, hvor Orthokerkalken som 

 paavist pag. 52, ligger øverst i Bunden af en 

 svag Bøining. Det nærmestliggende Sparag- 

 l-j mitfjeld dannes ved Bølberg af Blaakvarts 

 l og graa Kvartsit og Sparagmit. i B,aandalen 

 ; af blaalig Kvartsit, altsaa af lignende Berg- 

 arter som ved Gløte; i Raandalen kan der 

 :_■ desuden ikke være Tale om andet end, 

 q5"at Orthokerkalken hviler paa Sparagmit- 

 g fj eldet. 



Søndenfor Gløte optræder Orthokerkal- 

 ken paa Hæggingsaasen og Gløteaasen. De 

 foreliggende Oplysninger er her for spar- 

 somme til, at man kan danne sig nogen sik- 

 ker Formening om Kalkens Forhold til Kvart- 

 siten . Ifølge Svenonius optræder der imid- 

 lertid paa Hæggingsaasen i Nærheden af 

 Kalken en blaahvid Kvartsit, der ligner den 

 paa Gløteeggen ; længereNordsaa jeg desuden 

 '■ langs Veien fra Lofsdalen til Gløte en 

 ; Mængde Blokke af en blaalig hvidflekket 

 Sparagmit og ved Bølberg, som nævnt, Blaa- 

 kvarts og graa Sparagmit i fast Fjeld. Den 

 østlige Skraaning af Fj eldtrakten vestenfor 

 1 I Gløte synes saaledes at dannes af Bergarter, 



der efter mit Kjendskab til Sparagmit-Kvarts- 

 Fj eldet i Norge nærmest maa henføres til den graa Sparag- 

 mitetage og altsaa være ældre end Silur. Det synes mig der- 

 for rimeligst at antage, at Forholdene ved Hæggingsaasen 



