Sparagmit-Kvarts-Fj eldet langs Grænsen. 67 



ligner dem ved Gløteeggen, og at man følgelig, om Grænsen 

 mellem Kvartsiten og Kalken var blottet, vikle faa se knæk- 

 kede og opreiste Kalklag mellem Kvartsiten og Kalkplateauet, 

 til Tegn paa at dette under Foldningsprocessen var bleven 

 skjøvet ind mod den opdukkende Kvartsitryg. 



Af den ovenstaaende Udvikling følger, at Orthokerkalken 

 ved Gløte sammen med det underliggende Sparagmitfjeld har 

 været underkastet en Foldningsproces. At Merkerne efter 

 denne er saa lidet fremtrædende, at de tildels er blevne fuld- 

 stændig overseede, og der endog er blevet fremsat den Paa- 

 stand, at Kalkens Leie i det store og hele er urokket, skriver 

 sig muligvis fra, at Kalken med Kvartsiten under Foldnings- 

 processen alene dannede et forholdsvis tyndtDække over etmæg- 

 tigt Massiv, her Porfyr, pag. 90. En saadan kompakt ensartet 

 Masse har antagelig lettere for ved Forkastninger end ved 

 Foldninger at lempe sig efter en Sammenstuvning. Fineler der 

 altsaa af en eller anden Aarsag en saadan Sammenstuvning 

 Sted, saa vil almindelig større Partier af Massivet bevæge sig 

 under et. De nærmest overliggende Lag vil da paa Grund af 

 Friktionen have vanskelig for at folde sig; møder de derfor 

 en Hindring, vil de nærmeste Dele af Lagene ligesaa gjerne 

 knækkes og knuses som taarne sig op i Folder. Danner der 

 sig imidlertid en Fold, vil eler lettelig indtræde en Inversion, 

 idet de etterfølgende Dele af Lagene med det underliggende 

 Massiv skydes ind under den allerede optaarnede Del, eller 

 maaske hellere denne væltes over de foranliggende Lag, der 

 hindres af Massivet fra at taarne sig op. Udenfor Folden vil 

 Lagene i det hele ligge horizontale som før Foldningsproces- 

 sen; men denne bør give sig tilkjende ved lokale Bristninger 

 og Sammensky vninger af Lagene. 



Det forekommer mig, at Kalken i sin Optræden ved Gløte 

 netop viser de Forhold, man efter den ovenstaaende Udvikling 

 maa vente. Denne forklarei, at Kalklagene trods Sammen- 

 stuvningsprocessen kan ligge omtrent horizontale næsten lige 

 ind til det opstikkende Kvartsfjeld, og at de i det store og 

 hele indtager samme Niveau, saaledes som Svenonius har 

 paavist. Den forklarer ogsaa, at Kalklagene er knækkede og 

 reiste ind ved Kvartsiten paa Østsiden af Gløteeggen og Svart- 

 aasen, medens de er bøiede lige til Inversion paa Vestsiden af 

 Finnsvedaasen og Noliaasen og henimod Inversion paa Vest 



