70 O. E. Schiøtz . 



leiet over den røde Sparagmit; imellem disse to Afdelinger 

 har der altsaa været en Stands i Sedimentdannelsen. Over 

 den graa Sparagmit kommer de undersiluriske Lag i konform 

 Lagstilling. 



Ved Hjælp af fossilførende Lag, der er paavist i den syd- 

 ligste Del af Sparagmitfj eldet, er Kjer ul fs Etage 1 delt i 4 

 Underavdelinger la, lb, 1 c og 1 d ; den ældste af disse 1 a 

 danner det egentlige Sparagmitfj eld, hvori fremdeles ingen 

 Fossiler er fundne. Som nævnt i mit forrige Arbeide, Sp. 27 

 pag. 18S, svarer den røde Sparagmit til den underste Halvdel 

 af 1 a, medens den graa Sparagmit indbefatter Resten af 1 a 

 og antagelig ogsaa lb, 1 c og 1 d. Ved Androg, hvor jeg tid- 

 ligere har paavist den graa Sparagmit, er saaledes fandet Fos- 

 siler hørende til Id, og i Sverige nær G-rænsen, hvor jeg paa 

 norsk Side før har paavist graa Sparagmit, er Fossiler antage- 

 lig henhørende til 1 b fundne ved Lomvigen og til 1 c mellem 

 Skjærvagen og Guttusjøen. 



Angaaende den graa og røde Sparagmit anfører H øgb om, 

 Qvartsit pag. 158, at den første efter mit Kart at dømme del- 

 vis synes at komme «Urberget» nærmere end den røde, og han 

 slaar derfor paa, at man heraf maa ledes til at slutte, at den 

 graa Sparagmit er ældst. Jeg skal hertil bemerke, at det 

 omtalte «Urberg» maa være Storsjøens samt Engerdalens og 

 Tryssildalens Granitmassiver, om hvilke jeg ovenfor har paa- 

 vist, hvad ogsaa Kjerulf antager, at de er yngre end de til- 

 stedende lagede Bergarter. Storsjøgraniten er saaledes sikkert 

 yngre end 1 d, pag. 38. SeJv om imidlertid de nævnte Graniter 

 virkelig hører til Grundfjeldet, kan man ikke drage den af Høg- 

 bom antydede Slutning, naar man paa enkelte Steder finder 

 den graa Sparagmit overleiende den røde, som ved Høgbjerget 

 og Rømundfjeld; desuden vil man anvende samme Slutnings- 

 methode paa Høgboms Kart, kommer man nødvendig til 

 samme .Resultat som Tørnebohm tidligere, at Orthokerkalken 

 maa være det ældste Led i Sparagmitfj eldet i Sverige, og at 

 man vil møde yngre og yngre Led, jo længere Nord man kom- 

 mer; Orthokerkalken (og Vemdalskvartsiten) ligger nemlig 

 længst mod SO. nærmest ved det antagne Urberg, som for- 

 resten ogsaa her dannes væsentlig af Granitmassiver. Denne 

 Slutningsmaade vikle være konsekvent, men som vi har seet i 

 forrige Afsnit, ikke korrekt. Man kan derfor ikke, saaledes 



