102 Dr. N. Wille. 



den Mittelpunkt des Scheitels geneigt und sich zuweilen mehr- 

 mahls hintereinander stufenförmig aufgesetzt sind.» 



Thallus er ofte saa tyndt, især hos unge «Prolifikationer», 

 at det næsten kan se ud, som om der her var en Tilvæxt ved, 

 hvad Kny (1. c. p'. 4) kalder «Scheitelkante», men dette er 

 dog kun tilsyneladende, thi vi have aabenbart ingen enkelt 

 Række af Topceller, men kun en noget smalere Kant end f. 

 Ex. hos Phyllojihora- Arteme, hvorfor Spidsen ogsaa kun ind- 

 tages af 1 — 3 Celler i Tykkelse. Parallelt med Bredden vil 

 man finde en lignende Bygning, men her vil Kanten være 

 dannet af et stort Antal Celler, beroende paa Grenens Bredde 

 Topcellerne dele sig ved skjæve, antikline Yægge, som enten 

 gaar til den ene Sidevæg, eller til Hjørnet mellem Sidevæggen 

 og Indervæggen og kun sjelden til selve Indervæggen, men 

 da nær det Hjørne, hvor denne støder til en Sidevæg, saale- 

 des at altid den ene Dattercelle vil være tykkere indad, den 

 anden udåd. Dette bliver imidlertid atter udjævnet ved de 

 senere følgende perikline Delinger. Vi har saaledes her den 

 Form af Toptilvæxt, som Nage li u. Schwendener (Mikro- 

 skop, 2 Aufl. Leipz. 1877, p. 567) kalde «Zellkörper mit peri- 

 ferischem Wachsthum ohne ausgezeichnete Scheitelzellen, meist 

 durch bogenförmig gegen die Oberfläche verlaufende Zellreihen», 

 skjønt noget utydeligt, da Cellevæggene ikke gaa saa synder- 

 lig regelmæssigt og Celleradernes Antal ere meget stærkt 

 reducerede i den Retning, som er lodret paa Thallusfladen. 



Thallus fortsætter nu overalt, til og med i de ældste 

 Dele, saasom nede paa selve Stipes af store Exemplarer, sine 

 Delinger i det yderste Cellelag ved antikline og perikline 

 Yægge (Tavl. I Fig. 4). De antikline Vægge opstaa uden 

 nogen bestemt Orden, saa at Thallus seet paa et Overflade- 

 snit, vil vise Celler, som uregelmæssigt dele sig i alle mulige 

 Retninger, blandt udelte Celler; og da clesuden Cellerne dele 

 sig i to ulige Dele, vil saaledes det hele komme til at udgjøre 

 en Blanding af større og mindre 3 — 6-kantede Celler. Gjen- 

 hem disse antikline Delinger forøges saaledes Cellernes Antal 

 i det yderste Cellelag, samtidig som Thallus tilvokser i Flade. 

 Gjennem de perikline Celle vægge deles det yderste Cellelags 

 Celler i de yngre Dele af Thallus i to ulige store Dele, af 

 hvilke i Almindelighed den yngre, delingsdygtige Celle er den 

 største (Tavl. I Fig. 4), i de ældre Dele vil derimod knapt 



