158 Dr. F. C. Schübeier. 



den østlige Side af Kolafloden, til den nordlige Kyst af Imandra- 

 sjøen (68° 25'). Herfra gaar Grænselinien mod Øst, gjennemskjæ- 

 rer Indsjøen Lowosero og gaar videre mod Syd, langs den ven- 

 stre (nordlige) Bred af Ponoi, indtil den endelig atter gaar mod 

 Syd til Kysten af det hvide Hav, lige over for Øen Ssossnowez,. 

 lidt søndenfor Polarcirkelen. Ved Mundingen af Floden Tuloma, 

 d. e. i Nærheden af Kola (68° 53'), tindes dog 84 — 91' høie Gran- 

 træer. Paa Østkysten af Kolahalvøen (lige over for Øen Ssosso- 

 wez) tindes den nordligste Granskog, som bestaar af var. obovata; 

 men Træerne, som have et forkuet Udseende, blive kun 20 — 30' høie 

 med omtrent l' Diameter ved Grunden. Kun paa de lavest staa- 

 ende Grene findes nogle smaa og smale Kongler. Nordenfor den her 

 nævnte Polargrænse findes vistnok Granen hist og her paa Tun- 

 draen, enkeltvis eller i smaa Grupper, men alene i Dalførene, 

 hvor Træerne kunne faa lidt Værge mod Vinden. Under de her 

 nævnte Forhold findes enkelte, nogle faa Fod høie Træer ved 

 Floden Ponoi under 67° 10' N. B. Paa samme Maade findes 

 ogsaa nogle Træer ved Landsbyen Pjaliza, paa den sydøslige Kyst 

 af Kolahalvøen, under 66° 15' N.B. Ved Østkysten af det hvide 

 Hav, paa Landtungen til Kanin-Halvøen, findes de nordligste 

 Grantræer {var. obovata), sammen med smaat Birkekrat, ved 67°" 

 15'. Derfra gaar Nordgrænsen parallelt med den sydlige Kyst af 

 Tschesskaja-Bugten (66° 40'), men videre frem gaar Grænsen atter 

 mod Nordost og naar i Nærheden af Landsbyen Omul, ved Floden 

 Indega, op til 67° 40'. Lidt længre mod Øst, ved Indsjøen 

 Ssarwanskija-Osera, gaar den atter op næsten til 68°, og ved 

 denne Breddegrad holder Nordgrænsen sig lige til Indsjøen Urer. 

 Efter S ehre nek findes vistnok Granen endda ved Kolwa (67 1 /i°) ; 

 men her er Træet i hei Grad forkrøblet. Længre mod Øst, eller 

 nærmere Ural, lader det til, at Granens Polargrænse atter gaar 

 mod Syd og at denne ved Floden Ussa maa sættes til 67°; men 

 her ere dog Træerne høistammede, medens de ellers ved Polargræn- 

 sen gjerne ere buskformede. I det nordlige Ural s}^nes Granens 

 Nordgrænse at gaa i det mindste til 66° N. B. (Fr. Th. Kop- 

 pen. 1. c. II. Pag. 511 fgg.). 



I. Pag. 405, 16de Linie fra oven, tilføies: I December 1888 

 fik jeg en lignende Tvillingkongle fra Gaarden Holmen i Asker 

 Prestegjeld, et Par Mile fra Christiania, og senere et lignende 

 Exemplar fra Omegnen af Drammen. 



