168 Dr. F. C. Schübeier. 



Have ved Christiania har Quer eus peäunculata fol. albo variegatis 

 holdt sig uforandret i omtrent 25 Aar; men 1887 kom der frem 

 en Gren med fuldkommen grønne Blade og denne har senere 

 været uforandret. 



I. Pag. 510. 10de Linie fra oven, tilføres : Ved Aal Preste- 

 gaard i Hallingdal (60° 37'}, som ligger 1500' (470 m.) o. H., 

 giver Hasselen, endog i en ugunstig Sommer, moden Frugt. 



I. Pag. 511, 17de Linie fra oven, tilføres: Hasselen er me- 

 get hyppig vildtvoxende baade paa Krim og Kaukasus. Efter 

 Steven er den paa Krim saa almindelig, at Eieren af en saadan 

 Skog aarlig kan sælge Nødder for en Sum af indtil 2000 Rubler. 

 Paa frugtbar Jord kan den der naa en Høide af 30 Fod. Paa 

 Kaukasus, hvor den ogsaa er meget almindelig, kan den gaa op 

 til 5500' o. H. (Fr. Th. Koppen. 1. c. II. Pag. 172). 



I «Bräknamossen», i det sydlige Skåne, har Gunnar An- 

 dersson fundet baade lange og runde Hasselnødder : De sidste 

 vare i Gjennemsnidt 15 — 16 mm. lange, 14 — 15 mm. brede og 12 

 — 13 mm. tykke. De længste af de lange Nødder havde, med et 

 Middeltal, en Længde af 20 mm. (enkelte endog 22 mm.) og den 

 gjennemsnidtlige Tykkelse var 16 mm. (Gunnar Andersson. 

 Studier öfver torfmossar i södra Skåne, i Bihang till K. svenska 

 Vet.-Akad. Handlingar. Bd. 15. Afd. III. No. 5. Pag. 23 

 —28). 



I. Pag. 515, 5te Linie fra oven, tilføres : I Ennsthal i 

 Steiermark tror Landalmuen at kunne fordrive Vorter paa følgende 

 Maade: Naar den, som har Vorterne, i en Hasselkvist skjærer 

 saa mange Mærker, som han har Vorter, og derefter, uden at se 

 sig om, kaster Kvisten paa Landeveien, vil den, som finder Kvi- 

 sten og tager denne med sig, ogsaa arve alle Vorterne. (Dr. 

 Victor F os s el. Volksmedicin und medicinischer Aberglaube in 

 Steiermark. Graz. 1886. Pag. 141). 



I. Pag. 516, 14de Linie fra oven, tilføies: Paa enkelte Ste- 

 der i Tyskland har man tidligere, naar der skulde skjæres en 

 Ønskekvist af en Hasselbusk, brugt at sige: 



Ich schneide dich libe Buthe, 



Dass du mir muszt sagen, 



Was ich dich will fragen, 



Und dich so lang nit rühren, 



Bis du die Warheit thust spüren. 



