Tillæg til Viridarium norvegicum. 215 



Tørke. Da Planten altid bruger den samme Mængde Fugtighed, 

 for tilsyneladende at oplives, kan man let komme efter hvor længe 

 den behøver at ligge i Vand og dernæst hvor lang Tid der vil 

 medgaa inden dette er fordampet, eller med andre Ord, i hvor 

 kort Tid Planten i behørig Grad kan udvide og igjen sammen- 

 trække sig. Dette benyttes nu, med den fornødne Behændighed, 

 af Bedragere, som, uden at der tilsyneladende er foretaget noget 

 med Planten, dog kunne forevise hvorledes den udvider og senere 

 trækker sig sammen. For at det hele kan faa et saa mystisk 

 Udseende som mulig, udføres dette «Kunststykke» gjerne altid 

 Julaften. 



Naar Planten i sit Hjemland har faaet modent Frø, visner 

 den og ruller sig sammen paa den ovenfor omtalte Maade. I 

 denne Tilstand føres den let afsted af Vinden og kan saaledes 

 rulle mange Mile bort fra det Sted, hvor den har voxet. Frøet 

 falder da ud og spirer, og naar Planterne have blomstret og sat 

 Frø, driver Vinden atter disse bort i forskjellige Retninger. 



Den første Naturkyndige, som omtaler Jerichorosen, er Fransk- 

 manden Pierre Belon, som bereiste Orienten 1546 — 49. Senere 

 nævnes den af flere blaudt de ældre Botanikere, f. Ex. Caspar 

 Bauhin, Camerarius, Lobel og Lonicer, der har beskrevet 

 •den under Navn af Amomum Rosa Sanctæ Mariæ. 



I den botaniske Have ved Christiania har Jerichorosen været 

 dyrket i en lang Aarrække: Naar den her saaes ude i Haven i 

 ■den sidste Halvdel af Mai, pleier den at give modent Frø i Be- 

 gyndelsen af September. 



II. Pag. 310, 15de Linie fra oven, tilføies: Drabci olyin- 

 pica, Sibth. har i flere Aar været dyrket i Reykjavik, hvor den 

 gjerne blomstrer i Slutningen af April og hele Mai. Undertiden 

 blomstrer den ogsaa om Høsten samme Aar, som den er saaet om 

 Vaaren. 



II. Pag. 312, 9de Linie fra neden, tilføies: Om Peber- 

 roden skriver Landphysicus Schierbeck, i November 1890, 

 følgende : «Peberrod trives ganske fortrinlig paa Island, men der 

 bruges endnu ikke meget af den her. Jeg har nu 16 Senge med 

 denne Plante og agter at udvide Dyrkningen af den i en meget 

 betydelig Grad. Jeg antager, at man maa kunne finde et meget 

 godt Marked for den i England». 



II. Pag. 313, 19de Linie fra oven, tilføies: Ved Aal Preste- 

 gaard i Hallingdal (se ovenfor) blev Iberis Fontanesii, Jord. saaet 



