Om Merker efter Istiden og om Isskillet. 255 



200 m., hvorfor Isskillet maa have lagt temmelig langt mod Nord, 

 for at Isstrømmen kunde faa den tilstrækkelige Styrke til at 

 drive Blokkene saa høit op. Friktionsstriberne saa langt mod 

 Nord som paa Toppen af Børfjeldet viser ogsaa, at Isstrømmen 

 der har havt en nord-sydlig Retning ; disse Striber, der stryger i 

 hor. N. ca. 15° V-, maa nemlig angive den normale Retning af Ind- 

 landsisens Bevægelse paa dette Strøg, da Fjeldet ligger ganske iso- 

 leret mellem Sølensjøen og Istersjøen, og Landskabet rundt om, 

 især mod N., er forholdsvis lavt og fladt. Paa det søndenfor 

 liggende Aursjøvola er Stribernes Retning i hor. rigtignok N. ca. 

 30° 0. ; men Aursjøvola ligger lige under det mægtige Sølenfjeld, 

 mellem dette og Kvitvola, der begge rager over Aursjøvola; det 

 kan derfor ikke forundre, om Isstrømmen her langs Jordens Over- 

 flade er bleven hoiet vestover parallel Retningen af Aabningen 

 mellem Sølens og Kvitvolas Fjeldparti. Det kan ogsaa merkes, 

 at Fæmundselvens Dal gjør en lignende Bøining vestover lige 

 ved Aursjøvola. At Isskillet virkelig har lagt nordenfor Sølen og 

 Børfjeldet, bestyrkes ogsaa af følgende. Som tidligere anført har 

 jeg saavel paa Børvæggen, som paa Børfjeldet og høit op i den 

 sydlige Skraaning af Sølen seet smaa Stene af en mørk grønlig 

 Serpentin. Ifølge det foregaaende kan disse Stene alene være 

 komne nordenfra til Børvæggen. Da Afstanden mellem de tre 

 nævnte Høider er forholdsvis ringe, og de rager høit op over den 

 mellemliggende Fjeldmark, kan man ikke tænke sig, at disse Stene 

 kan være ført op ad Bakke fra denne lavere liggende Fjeldmark 

 baade mod Nord og Syd, selv om Serpentin skulde findes her i 

 fast Fjeld. En saadan Bergart er imidlertid ikke iagttaget søn- 

 denfor Sølen og Børfjeldet. Man nødes derfor til at antage, at 

 de nævnte Smaastene er komne nordenfra til disse to Fjeld lige- 

 som til Børvæggen. Det nærmeste Sted i N., hvor Serpentin 

 optræder, er i Hodalen og ved Røsten i Tufsingdalen lidt vesten- 

 for Fæmund ; er altsaa Bestemmelsen af Bergarten rigtig, skulde 

 Isskillet vestenfor Fæmund, da disse Stene blev ført frem, have 

 befundet sig helt op ved Grænsen af Trondhjems Stift. 



Som tidligere nævnt har jeg ingen Angivelse om fremmede 

 Blokke fra Kvitvolas Fjeldparti; derimod anfører jeg udtrykkelig, 

 at de løse Stene paa den nordlige dækkede Skraaning af Fjeldet 

 ovenfor Trægrænsen bestaar af samme Bergart som den i Ulv- 

 bjerget ; heller ikke fra det øverste af de nordenfor liggende lavere 

 Toppe, Gløtvola og Galtknappen, omtaler jeg fremmede Blokke, 



