260 O. E. Schiøtz. 



og blive mindre og mindre, indtil den ved Bræens Endepunkt er 

 bleven lig Nul eller rettere saa liden, at der netop føres frem saa 

 meget Is, som den aarlige Afsmeltning og, om Ismassen ender i 

 aabent Vand, Kalvningen ved Endefladen beløber sig til, se Anm. 

 pag. 265. 



Selv om Bredden af Ismassen ikke holder sig uforandret, 

 men tiltager jevnt udover fra Isskillet, vil det ovenfor udvik- 

 lede alligevel almindelig holde Stik, da Overfladen af Ismassen og 

 altsaa Nedslagsmængden vil tiltage raskere udover end Tversnittene. 



Jo længere Snelinien befmder sig fra Isskillet, og jo større Ned- 

 slagsmængden er paa Overfladen mellem disse, desto større Middelha- 

 stighed maa IsmasserDe kunne opnaa i Tversnittet gjennem Snelinien. 

 De Isbræer, der i Istiden udgik fra Skandinaviens Ismark, maa 

 derfor have opnaaet ganske anderledes anselige Hastigheder, end 

 de, Nutidens Isbræer i Europa kan opvise. At denne Slutning er 

 rigtig, derpaa giver Grønlands Bræer os det bedste Bevis. Vest- 

 grønlands Isbræer opviser nemlig Hastigheder af indtil 31 m. i 

 Døgnet, medens den største maalte Hastighed hos Bræerne i Al- 

 perne skal naa 1 m. x ). Heraf kan man uden videre slutte, at 

 Underlagets Heldning kun kan spille en mindre væsentlig Rolle 

 med Hensyn paa Ismassernes Bevægelse. Denne maa for største 

 Delen betinges af de ophohede Ismassers Tryk, idet Isen især i 

 Nærheden af Smeltepunktet er temmelig uelastisk, saa at dens 



l ) Den ovennævnte store Hastighed er maalt af Ryder paa Uperniviks 

 Isbræ i Nordgrønland, «Meddelelser om Grønland. Hefte 8». Noget 

 sydligere har Helland iagttaget en Hastighed af 19.8 m i Døgnet 

 hos Bræen i Jacobshavns Isfjord., «Om de isfyldte Fjorde og de glaci- 

 ale Dannelser i Nordgrøndland» (Archiv f. Math, og Naturv. Bd. I), 

 medens Bræerne i Sydgrønlanland efter Steenstrup, «Meddelelser 

 om Grønland. Hefte 2», viser en Hastighed af indtil 3.75 m. i Døgnet. 

 Bræernes Maximumshastighed synes altsaa at aftage, eftersom man 

 kommer sydover, og Landets Bredde aftager, det vil sige eftersom 

 Bræernes Afstand fra Isskillet formindskes. De ovennævnte Maalinger 

 er alle udførte ved Bræenden langt under Snelinien; tiltager ikke Tver- 

 snittet særdeles raskt, naar man stiger opover, bør man efter det oven- 

 staaende vente endnu større Hastigheder nærmere Snelinien. Ryder 

 og Steenstrup finder imidlertid, at Hastigheden aftager opover fra 

 Bræenden hos de store Bræer; men disse skyder ud i Havet, hvorfor 

 deres Tversnit aller nederst maa aftage raskt udover paa Grund af 

 den store Afsmeltning og Formindskelsen af Friktionen paa Undersi- 

 den. Maalinger af de S eue, «le névé de Justedal et ses glaciers» 

 1870 viser at Hastigheden tiltager opad i Bræer, der bevæger sig 

 paa fast Underlag. 



