270 Chr. A. Münster. 



G yl di s k sølv 1 ). Første gang, man blev opmerksom paa, 

 at kongsbergsølvet kunde holde ikke ubetydelig guid, var 1630. 

 Man fandt da, at 7 mark og 13 lod sølv fra Braunschweig grübe 

 indeholdt 1 /s lod guld (o: 0,39 % Au). En prøve paa «Flitter- 

 silber» fra samme grübe gav senere 3 qvintin 2 ort guid paa 1 

 mark sølv. — Prætorius sir i «Relation til Bergværkerne udi 

 Norge»: «At der er brudt gulderts ved Kongsberg sølvverk er 

 beviseligt nok; thi om det ikke er skeet før, er det dog skeet 1696 

 udi gruben «Bestandige Liebe» og 1698 udi «Hanibal» grübe». 

 Det gyldiske sølv fra den først nævnte grübe holdt 53,1 °/° gnid. 

 I en anmerkning af Br ünn ich til o venciterede af handling af Præ- 

 torius staar: «Ellers er for kort Tid siden i 1769 fundet betyde- 

 lige gyldiske Anbrucher udi fjerde Reviere, nemlig i Lichtlochet ved 

 nye «Segen Gottes» en Middelerts, hvoraf en Centner med Sten 

 holdt 5 Mark og ] A Lod Sølv og 2 Mark og 3 3 A Lod Guld (o: 31,8 

 % Au). Efter en anden prøve blev udbragt af 1 centner middel- 

 erts 17 mark og 9 lod sølv i hvilket der var 6 mark gald (o: 34,16 

 % Au). En treclie prøve, der finclcs anført et andet sted, gav 

 32,53 % Au. I gamle opgaver findes endvidere anført gyldisk 

 sølv fra «Fraulein Christiane» (1773) med 43,9 °/° Au og fra 

 «Louise Augusta» med 50 % Au. — Hiortdahl anfører 45 °/o 

 Au i en stuf fra Fr. Christiane beroende i berghauptaud Hiorths 

 samling og 27,4 % Au i sølv fra «Blaarud» skjærp (1868), og* 

 F or dy ce fandt 28 % Au i gyldisk sølv fra ukjendt sted. — Dette 



har havt vanskelighed med at finbrænde sølv fra Vinoren og blandt 

 andet faaet en uforholdsmæssig mængde arsen og antiinonholdig kreds. 

 Saavidt vides kjender man intet mineral med staalertsens udprægede 

 haardhed og sammensætning. Denne sidste er endnu ikke udredet. 

 Hovedbestanddelene er svovl og arsen med noget antimon ; hertil 

 kommer noget sølv og kobolt samt lidt kobber og jern. Kobolt- 

 mængden er altfor liden til, at det kan være et koboltmineral — sølv- 

 mængden for liden til, at det kan være noget sølvmineral. Sammen- 

 sætningen maa være omtrent denne: (Ag 2 Co,Cu,Fe)S.n(As,Sb) 2 iS 3 hvor 

 n er større end 4. Selvfølgelig er det foreløbig ikke meningen 

 at opstille staalertsen som eget mineral ; det kan først gjøres, 

 naar beviset for, at her foreligger en støkiometrisk forbindelse, er 

 leveret. 

 *) Bergmanden 1846 pag. 17 og 18. 



Magazin for Bergmandsefterretninger No. 21 (Marts 1877), 

 Hiortdahl: Nyt Mag. f. Naturv. B. 16 s. 34. 

 G. vom Rath: Neues Jahrb. f. Min. 1869 s. 442—444. 

 For dy ce: Phil. Trans. 1776 s. 523. 



