280 Chr. A. Münster. 



paastaaet; Percy har bevist, at dette er feil. Dekompositionen 

 sker efter denne formel: 



Ag 2 S + 20 = 2 Ag + S0 2 . 

 Resultatet af luft og vanddamps angreb paa svovlsølv er alt- 

 saa i sin almindelighed Ag, H 2 S, S0 2 og H 2 S0 4 . Er luftover- 

 skuddet stort, faar vi bare Ag og H 2 S0 4 . 



Professor E. B. Münster gjenoptog til forklaring af «kobber- 

 uldens» dannelse forsøgene med svovlsølvets reduktion og kom til 

 det mærkelige resultat, at «det reducerede sølvs y dre form er af- 

 hængig af svovlsølvets fremstiHiügsmaade.» Det ved reduktion af 

 fældt, pulverformigt svovlsølv erholdte sølv bestod af et moslig- 

 nende, svampagtigt væv af krogede, meget tynde sølvtraade; jo 

 langsommere reduktionen gik for sig, des tykkere blev sølvtraadene. 

 Sølvglans og sammensmeltet svovlsølv gav ved reduktionen tykke, 

 korte traade og mat sølv, af svovlsølvets -oprindelige form. Ved 

 benyttelse af vanddamp blev kun overfladen «forsølvet.» Grunden 

 til traaddannelsen skal være at søge i det fældte svovlsølvs porøse 

 beskaffenhed, som medfører, at vanddampen vil indsuges, ligetil 

 dets mængde er saa stor, at alt svovl kan forbinde sig dermed. I 

 selve det moment, dekompositionen begynder «vil sølvet og H 2 S 

 en ganske kort tid være molekylvis fordelte ved siden af hinanden 

 an tagende en fluid tilstand, hvorpaa begge paa grund af svovl vand- 

 stoffets spændkraft baner sig vei efter den mindste modstandslinie, 

 idet sølvet derved antager haarformen.» «Det er altsaa de ved 

 reduktionen friblevne gasarter, som i frigjørelsesøieblikket har 

 besiddet en saa mægtig spændkraft, at de har kunnet presse sig 

 selv og samtidig de reducerede metaller, der først nu begynder at 

 danne et continuum, ud ifra det forholdsvis meget lille reduktions- 

 rum i svovlsølvet i det fri». — I 1882 fandt man gedigent sølv 

 siddende paa sprækker i bunden under skjærstensovnen paa Kongs- 

 berg. Forklaringen er den samme: reduktion ved vanddarap. Den 

 Vs — *A meter tykke, haardstampede bundmasse vil nemlig under 

 smeltningen indsuge den ovenpaa flydende sten og omdanne denne, 

 saa den faar udseende nøiagtig som magnetkis x ). Gaar der saa 

 sprækker i bundmassen, vil vanddampe stige op af den fugtige 

 jord under og reducere ud mettallisk sølv af denne kunstige kis, 

 der i det høieste indeholder 4 % Ag 2 S. Vanddampenes reduk- 



*) David Forbes meddeler, at man ved Skjærdalen hytte fandt ler- 

 skiferpladerne under ovnen impregnerede med svovlkis. 



