294 Ove Dahl. 



mine Reiser i Landet har søgt nøjeste Kundskab herom, har jeg 

 lagt mærke til, hvad som er forekommet, og befundet, at Ager- 

 dyrkningeu kunde bedre drives, end den hidtil skeer, thi endskjønt 

 Clima er haardere og Sommeren kortere, bliver Kornet dog for- 

 medelst Solens Varme, som baade Nat og Dag staaer over Hori- 

 zonten drevet langt hastigere end her, da det fra Udsæden ofte 

 igjen efter 6 til 9 Uger kan være paa Loven. Paa Helgeland 

 brages baade Haver-, Byg- og Rug- Sæd med den Fremgang, at 

 dette Provstie kan tildeels overlade andre noget. I Salten og 

 Senjen bruges alleene Byg og Rug, af hvilket sidstejegpaa begge 

 Steder har seet de skjønneste Agere, men saavidt jeg veed, alleene 

 Værling Rug, skjønt det ikke er at paatvivle, at jo og Vinter- 

 sæden ville der lykkes, hvor den om Vinteren er saa vel bevaret 

 mod Kulden formedelst den stærke Snee, som tidlig kommer og 

 sildig afgaaer, undertiden ikke førend henimod St. Hans Dags Tider. 

 Endskjønt Vesteraalen og Lofoden ligger søndenfor Senjen, er dog 

 ikke Korn Avlingen der saa god, især i Lofoden, hvilket District 

 ofte nogle Uger er ligesom overfylldt af en stærk, fugtig og kaald 

 Taage, hvorfor den almindelige Mand fornemmelig driver paa Fæ- 

 driften, isærFaar, som dog er meget smaat næsten som de Færø- 

 iske. Udi Finmarken ved jeg ikke om Bygget voxer længere 

 nord end Alten, hvor sal. Hr. Amtmand C. Hammer 1 ) med 

 bedst Fremgang havde indført det. 



Hvad Havevæsenet angaaer, da kan nok de fornødneste Urter 

 til Kjøkkenet voxe saavel i Helgeland som Salten og Senjen, ja 

 jeg erindrer endog hos Kjøbmand Bredahl i Talvig i Vestfin- 

 marken at have seet en liden af ham anlagt Have ved hans Huus 

 med en Del Kjøkken Urter, og Hr. Provst S y 1 o w 2 ) har fortalt 

 mig, at han et Aar — men som en stor Raritet — har haft et 

 af de allerstørste Blomkaal Hoveder. Kirsebær Træer har jeg 

 ikke seet længere nord end i Salten, hvor de neppe uden i usæd- 

 vanlige heede Sommere vil bære fragt. Udi Helgeland især inde 

 i Fjordene haves de overflødigere. Ribsen voxer vild paa alle 

 Fjelde endog i Finmarken, hvor jeg selv har seet den. Dette er 

 kun noget ufuldstændigt i Henseende til Nordlands og Finmarkens 

 Agerdyrkning og Havevæsen, men den nøiagtigste Underretning i 



1 ) Gunder Hammer amtmand i Vardøhus amt 1757 — 1768. 



2 ) Thomas Edvard v. Westen Sy lo w 1746 — 1748 missionær til Varanger, 

 1748—1767 sogneprest til Vadsø og provst i Østfinmarken, 1767 til 

 Snaasen, hvor han døde 1779. 



