342 Barthold Hansteen. 



zweite Litoralregion unterscheiden, wovon jene bei niedrigen 

 Wasserstande trocken liegt, diese stets mit Wasser bedeckt bleibt, 

 während die erste sublitorale Region von 4 bis 12 Meter, die 

 zweite sublitorale Region von 12 bis ca. 30 Meter Tiefe hin- 

 abreicht. » 



De afsnit i algevegetationen, som har et særegent vegetations- 

 præg, benævner Kjellman I.e. videre formationer, istedetfor 

 som tidligere regioner. Disse er nu i almindelighed charakteri- 

 seret derved, «dass eine oder einige Algenarten die Hauptmasse 

 ihrer Bestandtheile ausmachen.» 



H vad vor vestkyst angår, har K 1 e e n r ) tidligere tildels hävt 

 et åbent oie for sådanne vegetationsafsnit eller formationer, når han 

 om algevegetationens «allmänna karakter» ved Nordland siger: 



Af de observerade arterna förekommer allra störste delen i 

 den s. k. «fjæren» eller området mellan högsta och lägsta vatten- 

 ståndet, dels och forträdesvis i de vattensamlingar, som hafvet vid 

 ebbtid kvarlemnar uti de öfveralt forekommande håligheterna, dels 

 på den tidtals blottade klippan. Bland dessa sista uppträda några 

 arter i så stort individantal, att de bestämma strandvegetationens 

 allmänna utseende och karakter. De utgöras hufvudsakligen af 

 Fucaceer och Laminarier, hvilka här liksom annorstädes förekomma 

 i en bestämd ordning, så att hvarje art intager en viss zon i for- 

 hållande till de öfriga. Sålunda finner man på ställen, der alla 

 dessa arter äro närvarande, alltid följande ordning uppifrån nedåt: 



Fucodium canalictäatum (ett smalt bälte i öfversta vatten- 

 märket). 



Fucus Sherardi (ett något bredare bälte). 



Fucus vesiculosus och Halicoccus nodosus (tillsammans i ett 

 bredt bälte). 



Fucus furcatus (mindre allmän end någon af de andra arterna). 



Fucus serratus (ett bredt bälte i och strax of vanför nedersta 

 vattenmärket). 



Himanthalia lorea (intager vanligen blott en smal zon inom 

 F. serrati område, och begränses både upp- og nedtil af 

 denne art). 



Laminaria saccharina och Maria escidenta (i trakten af 

 nedersta vattenmärket). 



l ) E. A. G. Klee n, Om Nordlandens högre Hafsalger, p. 7 fg. Öfversigt 

 af Kgl. Vetenskaps-Akadem. Forhandlinger 1874 n:o 9. 



