10 c, A. BJERKNES. 



gjennem sine værker var den uovertræffelige lærer for mathe- 

 matikerne og fysikerne af den følgende slægt, manglede saavist 

 ikke læsere ogsaa der hvor han lagde sine grundbetragtninger 

 i sh'id med lidsretningen. Saa meget mere som det skede i en 

 tiltalende form og i en greit tilgjængelig fremstilling. 



Langsomt men sikkert skulde de sandere ideer bane sig vei 

 alligevel trods tidens modstand, modstanden fra de høilærde og 

 universiteterne. Og ikke mindst faldt de i god jord, der hvor 

 en og anden stod i visse stykker vanskeligere stillet, men friere 

 og gunstigere som mindre behersket af den raadende, videnska- 

 belige dogmetvang. Saaledes i virkeligheden med begge de store 

 fysikere, der vel mere end nogen anden i det nittende aar- 

 hundrede skulde øge vor viden med epokegjørende opdagelser, 

 Ampère og Faraday. Om Ampère ved man, at lian lagde sig 

 efter latin udelukkende for at studere Eulers og Bernouillis skrif- 

 ter; og man har vidnesbyrd sikre nok om at han i det mindste 

 i det store delte Eulers grundsyn. Hvad Faraday angaar, da 

 skulde han i sin læretid — saa ganske paa egen haand — ikke 

 just være trykket af de krav paa videnskabelig rettroenhed, som 

 stilledes ved alle lærdomssæder rundt om. Han var en bog- 

 binderlærling og stillede sin læsetørst med alt hvad han fandt, 

 og der er vel al grund til at tro, at direkte eller ei er han be- 

 rørt af de ideer, som striden havde staaet om for nogen tid til- 

 bage, og han havde selv søgt at gjøre sig op en mening. 



Men var det saa paa de fremmede steder, saa var det i 

 virkeligheden ligedan paa vore egne kanter. De Eulerske breve 

 blev omkring aarhundrede-skiftet oversåt paa dansk, og dedicerte 

 til en dansk prinsesse. De har været læst af Ørsted, der ud- 

 taler sig med varme om Eulers simple og klare fremstillings- 

 kunst Ørsted syntes dog nærmest at indtage en mellemstiUing, 

 mellem hvad der gjaldt i hans egen tid og hvad Euler mente. 

 Men hvad der kom frem paa den vis og paa den tid i selve 

 „Kongens Kjøbenhavn" har sikkerlig ogsaa paa vore kanter 

 fundet mangen læser. Det var greit og interessant, krævede 



