LIDT OM KEILHAU OG HANS TID. 13 



saa den Faradayske forskning, der ganske særlig havde et ud- 

 gangspunkt i en opfalning af kraftvirkningerne som foregaaende 

 fra sted til sted. Den samme grundopfatning havde ogsaa 

 Maxwell, Faradays efterfølger og mathematiske fortolker. Og 

 karakteristisk nok, Maxwell foresatte sig ikke at læse noget ma- 

 thematisk arbeide over elektriciteten før han til grunden havde 

 gjennemtrængt de Faradayske experimentalundersøgelser. Fara- 

 days opdagelser faldt vel som Ampères væsentlig inden Keil- 

 haus levetid, men deres theoretiske synsmaader var delvis ube- 

 kjendt, eller fandt ingen indgang endda. Maxwells revolutione- 

 rende arbeide faldt udenfor denne tid. Den fremkaldte en vaklen 

 inden de lærde kredse, men der blev intet gjennemslag, mens 

 han endnu var i levende live. Men Maxwell gjorde endnu 

 noget andet der var af den høieste vigtighed. Lysets trans 

 versale svingninger var bragt ind med den Fresnelske undula 

 tionstheori. Maxwell saa i disse svingninger et elektromagnetisk 

 fænomen. Elektriciteten og lyset kom paa den maade i forbin 

 deise med hinanden. Hertz's videre opdagelser inden de elek 

 triske svingningers theori stadfæstede og fuldstændiggjorde de 

 Maxwellske resultater. Og med det seirede nu nærvirknings- 

 tanken som i saa lange tider havde maattet ligge nede. 



Til alt dette faar nu ogsaa føies fremkomsten af den me- 

 kaniske varmetheori. Og en sammenhæng var nu bragt tilveie 

 over alle de fysikalske grundfænomener. Og med denne enhed 

 var der kommen svingninger og bevægelser ind overalt, hvor 

 man før saagodtsom intet andet øinede end en uforanderlig 

 indre ro. 



Endnu noget andet kom til, varslende om stærke indre be- 

 vægelser. Det var opfatningen af hvad et fluidum egentlig er, 

 systemer af talløse sjokkende smaalegemer. Og her gaar ideen, 

 mærkelig nok, tilbage til Daniel Bernouilli, Eulers ven, men just 

 modstander hvor det gjaldt opfatningen af hvad kraftens væsen 

 og virkemaade vel var. Hvordan en æther er at forståa tør 

 efter alt dette maatte undergaa en ikke ringe forandring. Som 



