LIDT OM KEILHAU OG HANS TID. 17 



med noget organisk at gjøre. Og som i den levende verden er 

 der ogsaa i materiens verden liv og død paa en vis og over- 

 gange til noget organiseret af en følgende art, men efter love, 

 som det da vilde staa til fremtidens forskning at trænge nær- 

 mere ind. 



At forandringer foregaar, uden at fasthedstilstanden ændres, 

 uden gjennemgang selv af en væghedstilstand, det har man paa 

 flere vis exempler paa. Glasset springer som en følge af ofte 

 ganske svage kræfters indvirkning, uagtet det ellers kan taale 

 stærke tryk. Her har man ialfald vidnesbyrd om stærke indre 

 spændinger, indre bevægelser; men det er endda blot en ændring 

 i struktur, ingen kemiske omsætninger. Ligesaa med jernaxler, 

 der undergaar stærke strukturforandringer. Noget anderledes 

 allerede med svovlet, der uden at væggjøres kan gaa over fra en 

 tilstandsform til en anden. Hvordan det er med forsteninger, 

 omgivet af masser, der faktisk maa antages at have undergaaet 

 en forvandling, om disse har maattet have som forløber en 

 væghedstilstand, det faar geologer drøfte; til flydenhed kan 

 man ialfald ikke gaa, om formen er bevaret i sin helhed. 



Ændringer af faste masser uden opgivelse af fasthedstilstand 

 med eller uden forandring i den kemiske sammensætning, kan 

 neppe med rette betragtes som noget paa forhaand f orkasteligt ; 

 ligesaalidt som det paa forhaand kan indføres som hørende ind 

 under bevislige kjendsgjerninger. En fordomsfri forskning brin- 

 ger det nok engang paa det rene, om det er saa eiler ei. Men 

 fastholdes faar det da, at det ikke gjælder her et spørgsmaal i 

 egentlig kemisk forstand, om end tiltrods for den tilsyne- 

 ladende stilhed og uforanderlighed, tiltrods for fasthedens be- 

 varelse under de lange overgange, en selv i kemisk henseende 

 væsentlig omsætning, væsentlig nydannelse maatte antages at 

 have fuldbyrdet sig. 



Naumann — der hvor han omhandler disse gaadefulde indre 

 omkrystalliseringer — udtaler sig ogsaa saa. Mange, fornemmelig 

 sammensatte mineraler eller bergarter (og denne begrændsning 



Nyt Mag. f. Naturv XXXXIIT. I. 2 



1 



h 



