STUDIER OVER NORSKE PLANTERS HISTORIE, II. 55 



Ogsaa i Norge har bøgen hidtil som fossil været fuldstæn- 

 dig ukjendt. Ved et par leiligheder har jeg fra forskjeUige 

 steder ved sydkysten faaet tilsendt prøver af jordfundne træ- 

 stammer, som man har anseet for bøg^. Men disse har altid 

 ved anatomisk undersøgelse vist sig at tilhøre svartor {Älnus 

 glutinosa). 



For om muligt at kunne levere et bidrag til bøgeskogens 

 historie i vort land foretog jeg i begyndeisen af juli 1904 endel 

 gravninger i torvmyrer i Larviks omegn. I de øvrige myrer 

 ledte jeg forgjæves efter bøgerester, men saadanne fand tes deri- 

 mod i stor mængde i den øvre del af torven i en liden myr 

 lige bag restaurationspavillonerne i Larviks bøgeskog. Nedenfor 

 skal gives en kort beskrivelse âf dette fund. 



Den høideryg, som danner bøgeskogens undergrund, udgjør 

 et led af selve det mægtige Jarlsbergsra. Morænen løber i 

 retning fra nordøst til sydvest og afskjærer ved Larvik det dybe 

 Farrisvand fra Larviksfjorden. Dens største høide over havet 

 inden bøgeskogens omraade er ca. 74 m.^. Bøgeskogen er især 

 udviklet paa den høiestliggende del af moræneryggen ; den 

 strækker sig fra byens øverste huse over mod de dyrkede 

 marker ved Farrisvandet. Skogen er næsten ren bøgeskog, men 

 hist og her støder man dog paa en og anden gammel enlig 

 furu eller gran. Røgetrærnes skygge er for det meste saa tæt, 

 at skogbunden mangler enhver fanerogam plantevækst. Hvor 

 der er lidt lysere, ser man grupper a f Anemone nemorosa, 

 Mercurialis perennis m. fl., hvis friske grønne danner en be- 

 hagelig afveksling i det brune, visne bøgeløv. 



Den undersøgte myr ligger i en liden, helt indelukket for- 

 sænkning i raet, paa alle kanter omgivet af tæt bøgeskog. Den 

 modtager ikke tilløb fra nogen bæk, men opsamler i sig det 



^ Et af disse fund, fra Bergan i Hedrum, er af Anderen, pastor A. Chr. 



SøRBYE, omtalt i „Jarlsberg og Larvilvs Amtstidende" no. 96, '^/g 1904. 

 ^ Ifølge en fra hr. stadsingeniør N. Heyerdahl-Lind velvilligst meddelt 



opgave. 



