VANDTEMP. I ELVE OG INDS0ER I JOTUNHEIMEN. 71 



121^ O'» a. m. V. 0,5 L. 7,7 

 5^ 0"^ p. m. V. 0,5 L. 4,0 

 6^^ O'^^ p. m. V. 0,7 L. 5,3 



Svartdalsbræ . . 12 august 1891 

 Langedalsbræ . 11 august 1891 

 Maradalsbræ . . 24 august 1902 



Og hvis man ved en bræport fjerner sig fra brækanten, 

 stiger temperaturen i bræelven meget hurtig, som følgende 

 maahng ved vestre Memurubræ med 1 m. høi bræport viser: 

 V2 m. fra brækanten 21 august 1902; 4^^ lo«» p. m. V. 2,0 L. 1,8 



En snekant eller snerand, der ligger igjen foran isbræens 

 nedre ende, frembringer ogsaa ofte forhold, som i væsentlig 

 grad øger temperaturen i det fremstrømmende vand, naar ikke 

 som ovenfor anført en umiddelbart indvirkende smeltning finder 

 sted; det er da vistnok den indtrængende luft, som paa for- 

 skjellig maade faar bedre anledning til at gjøre sig gjældende: 

 Leirungsbræ . . 28 juli 1892: 2'' 0^ p. m. V. 0,9 L. 10,1 

 -„- . . 22 august 1902: 4»^ 30"^ p. m. V. 1,7 L. 3,5 

 Gjertvasbræ . . 25 august 1902: 7^ 0™ p. m. V. 0,5 L.' 5,9 



I stillestaaende vand lige foran brækanten naar temperaturen 

 er noget større værdi om end ikke meget, som følgende maahng 

 viser : 

 Gjertvasbræ. ... 25 august 1902: T^ 0^ p. m. V. 2,0 L. 5,9 



Inden den her omhandlede egn fmdes imidlertid en række 

 tjern og søer, hvori bræer gaar helt ud og sender snart oftere 

 snart mere sjelden afløsnede isblokke (kalvis) ud i våndet. De 

 temperaturmaalinger, jeg har fra saadanne søer, er samtlige fra 

 nær overfladen og nær land. I ingen af disse søer er der endnu 

 anledning til at foretage undersøgelse af de dybere vandlag. 

 Jeg antager dog ved den fremgangsmaade, jeg har brugt, at 

 være kommet den sandsynlige middelværdi saa nær som det 

 under de forhaanden værende omstændigheder er muHg, idet jeg 

 som bestemmelsessteder har søgt at udvælge saadanne, hvor 

 dybden holdt sig saa stor som mulig helt ind til land, en regel 

 fulgt ogsaa ved vandtemperaturens maahng i andre søer saa vel 

 som i elve. 



