80 P. A- ØYEN. 



Mjølkedalsbræen, hvis bræsøtemperatur allerede er meddelt i det 

 foregaaende. 



Mjølkedalstjern ... 10 august 1891 : ö^^ 30°^ p. m. V. 6,1 L. 4,3 

 St. Mjølkedalsvand . 10 august 1891: 6^^ 30-^ p. m. .V. 6,0 L. 4,3 

 Mjølkedøla (Bygdin) 10 august 1891: 81^30^ p. m. V. 5,6 L. 5,5 

 — „— 11 august 1891: 10^^ O-^a. m. V. 5,7 L. 7,0 



Bygdin 11 august 1891: 11*^30'^ a.m. V. 7,3 L. 6,4 



Til sammenligning med denne sidste temperaturmaaling hid- 

 sættes følgende fra det nærliggende 

 Høistakkatjern 11 august 1891: 12^^ 30™ p. m. V. 8,1 L. 5,8 



Samler man i en oversigt resultatet af de i det foregaaende 

 anstillede iagttagelser, saa vil tiltrods for de forholdsvis faa 

 maalinger dog enkelte mere generelle regler kunne paavises. 



Paa selve bræerne og i disses umiddelbare nærhed holder 

 temperaturen saavel i rindende som slillestaaende vand sig som 

 regel i nærheden af nulpuktet, kun med forholdsvis meget smaa 

 forandringer. 



Men efterhaanden, som man fjerner sig fra bræerne, stiger 

 temperaturen saavel i elve som indsøer forholdsvis hurtig, og de 

 variationer den fra tid til anden bliver underkastet tiltager ogsaa 

 efterhaanden i størrelse. Nogen egentlig regelmæssighed har 

 det dog ikke været mulig med de forholdsvis faa maalinger her 

 at kunne paavise, idet en hel række faktorer, saasom lufttempe- 

 ratur, nedbørforhold, elvenes og indsøenes størrelse, elveleiets 

 og indsøbassinenes form og omgivelser samt skydække og vind- 

 forhold, øver en meget kompliceret samvirken. 



Vandoverfladens temperatur er høiere paa grundt vand end 

 paa dybt, naar lufttemperaturen er høiere end vandtempera- 

 turen. Er deri mod lufttemperaturen lavere end vandtempera- 

 turen, saa er vandoverfladens temperatur høiere paa dybt vand 

 end paa grundt. 



I nær forbindelse med dette fænomen staar ogsaa det alle- 

 rede før paapegede insolationsfænomen, der til sine tider giver 

 anledning til den ovenfor antydede inversion. Insolationen kan 



