88 P. A. ØYEN. 



gens saadanne af glaciolakustrin karakter; men indimellem slikker 

 ogsaa parallelt dalens løb moutonnerede kupper frem med tal- 

 rige kneisende flytblokke, meterstore indtil et fem meters tver- 

 snit. Derpaa følger noget længere op en sandrdannelse, der 

 tager sin begyndelse ved en mægtig, tvers over dalen gaaende 

 endemoræne med kneisende erratiske blokke. Derpaa følger 

 igjen videre opover fast fjeld, og mellem de moutonnerede kup- 

 per sees ogsaa her og der en „veneered hill" eller Deckelmoräne, 

 dels sees ogsaa radialmoræner. Længere op, øst for Steindals- 

 bræelven, sees en ca. 300 m. lang sandrdannelse. Fra Vesleaa- 

 dalen over mod Sjugulsvand findes flere smaa morænesøer 

 tilhørende et bundmorænelandskab, der paa flere steder faar 

 mere karakteren af et endemorænelandskab. 



Gjennem Hedalen optræder i dalbunden og et stykke op 

 gjennem dalsiderne en række grusafleiringer, der nærmest maa 

 betragtes som glaciolakustrine. Naar man saa kommer over 

 grænsen for disse møder man igjen i et betydelig høiere niveau, 

 over mod Rindsætrene og Randsverk igjen betydelige grus- og 

 sandmasser, som ogsaa muligens er af glaciolakustrin art. Langs 

 Rinda findes 30 — 50 m. høie mæler der lægger tilskue et ved 

 evorsion blottet morænegrus, tildels noget vandslidt. Fra Tesse- 

 vand, nær Fugelsæter henimod Rinda og op mod Rindtjern- 

 høiden gaar et drag af talrige hauge, hvis materiale snart hen- 

 viser dem til bundmorænegruppen som drumlins, snart til den 

 fluvioglaciale gruppe som endomarginale dannelser; det omhand- 

 lede drag har en bredde af 2 à 300 m, med et tilsyneladende 

 uregelmæssigt overfladerelief og med 20 — 30—50 m. gjennemsnit 

 gjennem de enkeltvise afsætninger. luden dette allerede fra 

 Keilhaus reiser bekjendte omraade er i giacialgeologisk henseende 

 endnu mange interessante spørgsmaal at løse. 



Det femte billede fremstiller endel af Leirdalens bund ved 

 Ytterdalssæter. Dalbunden selv er temmelig flad, tiljevnet af 

 elven, svagt stigende ud mod siderne. Men paa denne dalbund 

 hæver sig paa elvens høire side nogie ved første øiekast høist 



