96 P- A. ØYEN. 



og saa ved en rask afsmeltning efterladt en dødbræ, som nu 

 var ganske tynd og meget morænefyldt. 



S mør s tab b r æ afmærkedes 24 august. Varden byggedes 

 ca. 1 m. høi paa en blok med grundflade 4 X 2V2 m. og høide 

 1 m. Afstanden fra brækanten til vardens top 40,7 m. Over 

 bræelven endte bræen i en 5 — 8 m. høi, lodret iskant, medens 

 den udover til begge sider skraanede ganske jevnt af. Ved 

 kanten var bræen dækket af ca. 30 cm. sne. 



Storgrovbræen passerede hr. Large 23 august. Men 

 ingen iskant kunde sees paa grund af den store mængde dæk- 

 kende sne. Bræelven var aldeles klar, ikke grusførende. 



Styggebræen ved Memurutinderne, Graasubræen, Skogadals- 

 bræen og bræerne i JVijølkedalen var det i slutten af august 

 heller ikke mulig for hr. Large at faa afmaalt paa grund af den 

 usædvanlig store snemængde. 



Grjotbræen, Glitretind, besøgtes 13 og 14 august af hr. 

 Large, der ved denne anledning skisserede bræforholdene, hvor- 

 efter jeg i følgende skisse har søgt at gjengive de mere karak- 

 teristiske træk: et vand opdæmmet mellem brækanten og den 

 store, 20 — 30 m. høie, hundrede meter brede og henimod en 

 kilometer lange endemoræne; ude i våndet ligger en af midt- 

 morænen afsat grushaug, og fra en stor sten paa denne antoges 

 afstanden til brækanten at være ca. 12 m. Paa våndet svøm- 

 mede nogle isflak, og bræen var bedækket af ca. 15 cm. sne. 

 To arme af denne bræ presser nu mod endemorænerne. 



Endvidere har hr. Large meddelt, at elven fra Øvre 

 Mjølkedalsvand i slutningen af august havde afløb over 

 bandet mod øvre Mjølkedalen. 



Føreren S. Bøie skriver, at han forlod fjeldet, de centrale og 

 østlige dele af Jotunheimen, i slutningen af juli, men at han har 

 faaet det indtryk, at bræerne i de to sidste aar har vokset i 

 høide paa grund af de sterke snefald og det kolde sommerveir; 

 men at bræerne samtidig har aftaget i udstrækning. 



