158 DANIEL DANIELSEN. 



leret skjælfrit; men saa stødte man paa et sammenhœngende 

 lag af meget ^kjœlrigt 1er, undertiden næsten med skjælbanke- 

 karakter, og desuden gravede man frem to knokler af en hval. 

 Det sidste fund vakte endel opmerksomhed og blev omtalt i 

 byens blade, hvorpaa amanuensis Øyen opfordrede mig til at 

 ta ud prøver af skjæl og 1er. Heri fandtes efter Øyens bestem- 

 melse følgende arter: 



Mytilus edulis, Lm., 



macoma calcaria,' Ghemn., 



my a truncata, Lm., 



saxicava pholadis, Lm., 



bela tenuicostata, M. Sars, 



balanus crenatus, Brug. 

 Desuden fandt jeg et enkelt eksemplar af lepeta coeca, Mïjll 

 og et eksemplar af Uttorina littorea, Lm. Om den sidste hører 

 til i dette 1er, er vel tvilsomt, mens den første sikkert fandtes i 

 selve leret. Det var et temmelig lidet individ, og skallet var 

 saa skjørt, at det smuldrede ganske op. Om de øvrige former 

 er at merke: 



Mytilus edulis fandtes med længde optil 83 mm. Den var 

 tilstede i stor masse, langt overveiende over de andre former, i 

 enkelte partier af leret næsten eneraadende. 



Macoma calcaria fandtes temmelig almindelig, men blot i 

 en liden form, max. længde 23 mm., mens max. længden ved 

 Kuholmen af prof. Brøgger opgis til 40 mm. Formen ved 

 Kolsdalen er altsaa betydelig mindre end den ved Kuholmen, 

 men har forresten det sedvanlige udseende. 



Mya truncata forekom sparsomt. Blot 2 hele eksemplarer 

 blev fundet, hvoraf særlig det ene var tykskallet. Begge var 

 temmelig smaa. Desuden fandtes nogle brudstykker af lidt 

 større, tyndskallede individer. 



Saxicava fandtes i stor mængde, optil 41 mm. lang, mens 

 den ved Kuholmen af prof. Brøgger opgis til at bli 46 mm. 

 lang. Det er ved Kolsdalen næst mytilus den almindeligste 



