OM N<JGLE SKJÆLFOREKOMSTER VED KR.SAND. 159 



form. Smaa eksemplarer viste smukke og tydelige diagonale 

 ribber. 



Balanus crenatus var ogsaa meget talrig tilstede. 



Af bela tenuicostata fandtes blot et eneste eksemplar. Det 

 er jo i det hele en sparsomt forekommende art i vor glacial- 

 formation. 



Endelig fandtes hryozoer og et stykke af en krabbeklo. 



Faunaen er saaledes ved Kolsdalen ikke meget righoldig. 

 En grundigere undersøgelse kunde muligens bringe flere former 

 for dagen; men den vilde neppe i væsentlig grad forandre det 

 indtryk, faunaen gir. Sammenlignes den med Kuholmens, ser 

 man straks en betydelig lighed, men ogsaa nogen forskjel. 

 Fælles for begge er rigdommen paa mytilus og saxicava; men 

 paa den anden side ser man, at flere af de former, som er 

 almindeligst ved Kuholmen, helt mangler eller er sjeldne ved 

 Kolsdalen. Først og fremst gjælder dette astarte elliptica, som 

 ved Kuholmen og ogsaa paa de fleste andre forekomster ved 

 Kristianssand findes i masse og i usedvanlig store eksemplarer, 

 men mangler ved Kolsdalen. Forskjellen mellem faunaen paa 

 de to forekomster tør dog karakteriseres som mere kvantitativ 

 end kvalitativ. De har væsentlig samme præg, blot er den ved 

 Kolsdalen fattigere end den ved Kuholmen, og formerne er 

 gjennemgaaende mindre. 



Forskjellen i fauna turde kanske delvis skyldes forskjel i de 

 lokale forhold. Det maa antas, at sjøen under lerets afsætning 

 havde mere uhindret adgang ved Kuholmen end ved Kolsdalen. 

 Kolsdalen ligger temmelig afstængt, idet en lav aas spærrer 

 udsigten til sjøen. Paa begge sider af denne aas, som i hin 

 tid har dannet et skjær eller en baae i indløbet, har våndet 

 havt adgang; men den vestligste passage har yderligere været 

 spærret af en undervandsbaae, der nu stikker frem som en lav 

 fjeldknaus. Det er mellem denne og det vestenfor liggende, 

 høiere opragende fjekl, skjælforekomsten ligger. Leret fylder en 

 noksaa trang passage, hvis bund bestaar af issknret fjeld. 



