168 DANIEL DANIELSEN. 



Det kunde være fristende at anstille sammenligninger for at 

 paavise en mulig forskjel mellem forekomsternes fauna, en for- 

 skjel, som kunde skyldes deres forskjellige alder. Kunde man 

 f. eks. paavise, at faunaen ved Marvigen var mere arktisk end 

 den ved Kuholmen eller „Roligheden", saa var jo det et ganske 

 vægtigt bevis for rigtigheden af den her hævdede anskuelse. 

 Imidlertid kan man, hvis synkningen har gaaet nogenlunde hurtig, 

 ikke vente at finde nogen nævneværdig forskjel, og det maa 

 derfor være nok at hævde, at en slig sammenligning i hvert 

 fald ikke lokker teorien. 



Hvad vilde paa den anden side følge af den antagelse, at 

 disse forekomster var dannet under landets stigning ? Da maatte 

 forekomsten ved Marvigen være yngst, og da den øiensynlig er 

 dannet paa meget grundt vand, kunde sjøen dengang i det høieste 

 staa en 10 — 20 meter høiere end nu. Men faunaen var paa den 

 tid næsten rent arktisk, blot med 2 boreale former mod 12 ark- 

 tiske, og konsekvensen blev da, at det sydligste af Kristians- 

 sands stift næsten var steget til sin nuværende høide paa en 

 tid, da Kristianiatrakten befandt sig i synkning eller netop havde 

 tilendebragt denne. Forskjellen synes her at være altfor stor. 

 Og stigningen maa under denne forudsætning ha gaaet underlig 

 ujevnt for sig. Først havde landet steget 10 — 20 meter uden 

 forandring i klimatet (som Kuholms- ogMarvigsforekomsten viser), 

 og under de næste 10 — 20 meters stigning forandrer klimatet 

 sig fra arktisk til nutidens klima. Ja, man kan gaa videre. 

 Klimatet var jo under tapestiden mildere end nu; men fra tapes- 

 tiden stammer antagelig den postglaciale banke ved Paaskebjerg, 

 som ligger 1 m. over havet. Siden dens dannelse kan vel lan- 

 det ha steget bortimod 10 meter, og man kommer da til det 

 resultat, at i løbet af den lange tid, som behøvedes for at for- 

 andre klimatet fra arktisk til tapestidens klima, steg landet høist 

 10 meter; en nøiagtigere beregning vilde vistnok paa det nær- 

 meste levere som resultat en stigning = 0. Sligt kunde natur- 

 ligvis tænkes. Man kunde jo ogsaa gribe til en postglacial 



