OM NOGLE SKJÆLFOREKOMSTER VED KRSAND. 173 



vel gaa, hvis bræen, som allerede havde fjernet sig betydelig, 

 paany rykkede nær indpaa livet, saa at et rigeligt slammateriale 

 skylledes ud over den hund, hvorpaa faunaen levede. 



Det synes saaledes, som om denne hypotese ikke paa noget 

 punkt kommer i strid med iagttagelserne, men tvertimod leverer 

 fyldigere bidrag til forstaaelsen af disse. Hertil kommer, at 

 man faar island en ganske merkelig overensstemmelse med for- 

 holdene paa Østlandet og i det trondhjemske. Mens det indtil 

 for ganske nylig almindelig antoges, at klimatet lige fra sidste 

 istid til tapestiden var biet jevnt mildere, eller at der ialfald ikke 

 havde fundet betydelige svingninger sted, har P. A. Øyen fundet 

 beviser for, at der efter en relativt mild tid, da der levede en 

 mytilusfauna langs Kristianiafjordens strand, fulgte en frem- 

 rykning af bræerne og en synkning af khmatkurven. Ogsaa 

 ved Kristianssand er det jo en mytilusfauna, som findes paa 

 de forskjellige forekomster. Og hvis hypotesen er rigtig, er 

 ogsaa her den mildere tid afløst af en koldere med fremrykning 

 af bræranden. Mytilusfaunaen levede fiølge Øyen ved Kristiania- 

 fjorden, da strandlinjen stod i maximum for positiv forskyvning. 

 Hernede kan neppe synkningen paa den tid ha været saa langt 

 fremskredet. Den har sandsynligvis fortsat under den kolde tid, 

 hvorlænge, er det umuligt at sige. 



Antagelig betegner Sødals- og Møllevandsmorænen bræ- 

 randens beliggenhed under maximum af fremrykning. Ogsaa 

 fra den senere tilbagerykning skulde man vente at finde moræ- 

 ner, og saadanne findes visùiok ogsaa. I det dalføre, som fører 

 fra Hannevigen udenfor Kolsdalen opover mod Fidjene, er der 

 flere moræner, hvoraf nogle er benyttet til grustag. En af disse 

 ligger i ganske liden høide over havet, og er sandsynligvis sam- 

 tidig med Sødals- og Møllevandsmorænen. En anden ligger 

 adskillig høiere oppe, et kort stykke nedenfor Fidjene, antagelig 

 i en høide af ca. 70 meter. Saavidt man kan dømme efter 

 snittet i grustaget, er den uskiktet. Men det maatte den vel 

 være, selv om den stammede fra tiden for maximum af ned- 



