174 Daniel Danielsen. 



synkning, da den marine grænse neppe ligger høiere end 60 — 

 70 meter. — Angaaende den marine grænse kan her bemerkes, 

 at den maatte kunne bestemmes i det dalføre, hvorigjennem den 

 gamle Mandalsvei er lagt, ovenfor Grotjern. Her findes en ud- 

 præget terrasse ved Kjcerene, hvis høide over havet ifølge rekt- 

 angelkartet synes at være ca. 70 meter. — Om maximum af 

 nedsynkning har indtraadt før eller efter maximum af bræernes 

 fremrykning, kan ikke sigss. Urimeligt er det ikke, at de kan 

 ha indtraadt nogenlunde samtidig, saa at der under stigningens 

 begyndelse fremdeles raadede et meget arktisk klima. Men 

 herom vides altsaa intet. Først fra en tid, da isen forlængst 

 havde trukket sig tilbage til høifjeldet, og da et mildt klima var 

 raadende i vort land, først fra den tid kjendes nye skjælfore- 

 komster. Hvad der ligger imellem, er terra incognita. 



Den antagelse, at bræerne i løbet af tiden efter sidste ned- 

 isning har havt en frerarykningsperiode, forklarer ogsaa det 

 fænomen, at der fra en bestemt tid findes saa forholdsvis 

 talrige forekomster af skjæl, mens forekomster fra andre tider 

 saagodtsom ikke er fundet. Forklaringen ligger nemlig i den 

 rigelige slamafsætning, der straks efter forekomsternes dannelse 

 dækkede dem med et beskyttende lag, som endnu ligger meter- 

 tykt over dem. Hvor saadant beskyttende dække ikke findes, 

 har erosionen havt mere magt til at bortføre de løse afsætninger 

 med fossiler, som muligens er opbevaret. Hvad man særlig 

 savner, er forekomster repræsenterende myatiden. Disse maatte 

 vel nærmest søges oppe i høiden, nær den marine grænse; men 

 i slige høider findes der omkring Kristianssand forholdsvis lidet 

 af løse afleininger, og tilfældige gravninger har aldrig bragt fos- 

 siler for dagen. Paa en slig veirhaard kyst som denne kan man 

 vel ogsaa vanskelig vente at træffe stort. Det maatte da være 

 paa mere lune, afstængte lokaliteter. Fænomenet er jo forøvrigt 

 ikke karakteristisk netop for Kristianssandstrakten. Langs næsten 

 hele kysten af Kristianssands stift til Jæderen er høitliggende 

 forekomster, svarende til myabankerne, næsten ukjendt. Af 



